1902] in. Studier over bergarterne ved Bergen. 31 



at den i alt væsentligt ligner de øvrige bergarter i denne zone. 

 Mineralsammensætningen er : 



Zirkon. 



Titanit i grynede masser som i flere af de senere beskrevne 

 granitskifere. 



Ertskorn. 



Olirtit som i granitskifere fra Svartediget. 



Epidot, der dels optræder som randzone om foregaaende og 

 dels lindes i selvstændige individer. 



Muskovit. 



Biotit, nogle steder kloritiseret. 



Plagioklasen har samme udseende som plagioklasen i de tid- 

 ligere fra Hellen og Grønnestølen beskrevne typer. 



Mikropertliit og mikroklinmikroperthit. 



Ortoklas og mikroklin er de overveiende blandt feldspaterne. 



Kvartsen viser forholdsAis svage trykvirkninger, undulerende 

 udslukning i parallele zoner. Et par steder svage tegn paa op- 

 sprækning. 



Tager man en tur udover veien til Hellen, har man rig anled- 

 ning til at studere Sandvigsfj eldets granit. Adelens retning er nogen- 

 lunde parallel med bergarternes strøgretning. Bergarten er over 

 lange strækninger af denne vei en stribet, rødlig granit. Enkelte 

 steder sees i den linseformige amfibolitiske eller glimmerrige masser. 

 Desuden optræder der ogsaa, som allerede af dr. Reusch i „Silur- 

 fossiler og pressede konglomerater i bergensskifrene" nærmere be- 

 skrevet, pegmatiske aarer, der ofte ved grenserne synes at gaa jevnt 

 over i hovedbergarten. Flere steder sees ogsaa i graniten endel 

 feldspatrige baand, der ofte viser sig foldet, og som selv paa for- 

 bitret overflade skiller sig godt ud. Det er navnlig ved veien op til 

 befæstningerne, at graniten synes sterkt „opblandet". Her optræder 

 partier af en mere finkornig, graalig granit i den røde. Denne 

 bergart ligner i sin struktur bergarten fra Grønnestølen. Mineralerne 

 er de samme som i den netop beskrevne, sterkt røde granit fra Nee- 

 vengaardssvingene ved kafé Udsigten. 



Af mineraler vil jeg navnlig fremhæve ortiten med krans af 

 epidot, saaledes som den kj endes igjen i granitskiferzonen ved 

 Svartediget og i granitskifrene inde i byens mere bebyggede strøg. 

 Endvidere optræder ogsaa den fra de samme bergarter saa vel 

 kj endte titanit i større grynede masser, der mindre træffende af 

 enkelte forskere er sammenlignet med en hob insektæg. Kvartsen, 



