1902] III. Studier over bergarterne ved Bergen. 39 



For at faa rede paa bergartens gjennemsnitssammensætning, 

 tog jeg mindre prøver fra flere af svingene i Fløiveien, lod dem 

 dem pulverisere, blande og analysere. Resultatet blev følgende: 



Si O2 71.60 



Ti O2 0.24 



AI2 O3 14.37 



Fe2 O3 1.59 



Fe 0.74 



Mn Spor 



Mg 0.38 



Ca 0.80 



Na2 4.07 



K2 5.60 



P2 O5 0.05 



Glødetab . . 0.97 



Sum 100.41 



Som man af analysen vil se, er dette en eruptivbergartsammen- 

 sætning. Bergarten maa være en granit, nærmest en alkali-kalk- 

 granit, hvor kaligehalten er overveiende over natrongehalten. 



En sammenligning med graniten fra Damsgaard viser en hol 

 del forskjelligheder, som man delvis kunde slutte sig til af den 

 mineralogiske sammensætning. Graniten fra Damsgaard er i det 

 hele mere basisk end granitskiferen fra Fløifjeldet. Saaledes er 

 Damsgaardsgranitens kiselsyre- og alkaligehalt lavere, medens ge- 

 halterne af Ti O2, Fe2 O3, Fe 0, Mg og Ca er høiere end i 

 den her omtalte granitskifer. AI2 Osgehalten er derimod lavere 

 end i granitskiferen. Som vi imidlertid saa den gang, da vi nærmere 

 diskuterte Damgaardsgranitens kemiske sammensætning, var dens 

 AI2 Osgehalt overmaade lav, da en del AI2 O3 var erstattet af Fe2 O3. 

 Den samlede gehalt af AI2 O3 og Fe2 O3 er derfor ogsaa, som man 

 kunde vente, større hos Damsgaardsgraniten. 



Som typer for bergarterne i denne zone vil jeg tåge en granit- 

 skifer fra Fløiveien (2 det sving fra Fløien) og en granitskifer fra 

 Svartediget. 



Granitskiferen fra Fløiveien er makroskopisk en graalig, nærmest 

 finkornig bergart, der kan optræde med øiestruktur. Makroskopisk 

 bestaar den af af sericit, biotit, rød feldspat og kvarts. Paa grund 

 af temmelig betydelig glimmergehalt ser ikke bergarten ud til at 

 være saa sur, som analysen viser, den er. . 



