40 Carl Fred. Kolderup. [No. 10 



Under mikroskopet sees følgende mineraler: 



Ortit. 



Titanit, der optræder med tydelig krystalbegrænsning i tildels 

 store individer. 



Biotit, der paa enkelte steder er sterkt kloritiseret. Farven 

 er lysgul — mosgrøn. 



Muskovit og sericit. 



Epidot findes som talrige smaa skarpt begrænsede individer 

 inde i plagioklaserne, men kan ogsaa forekomme som større indi- 

 vider, der optræder uafliængig af feldspaterne. 



Plagioklas optræder tildels i større individer, der maaske er 

 oprindelige porfyriske indsprængninger, og gjerne er fuld af sekun- 

 dære omvandlingsprodukter. 



Mikroklin lindes dels i selvstændige individer, dels optræder 

 den sammen med ortoklas paa en saadan maade, at mikroklinen dan- 

 ner midtpartiet og ortoklasen randpartiet af individet. 



Ortoklas i adskillig mængde. 



Kvarts. 



Nogen egentlig detritus findes ikke; men en opknusning har 

 selvfølgelig fundet sted, saa at en hel del større individer er delt i 

 mange smaadele. Navnlig har kvartsen været udsat for en saadan 

 opknusning, hvad der jo godt stemmer med dens forhold som det 

 mindst modstandsdygtige element. 



Granitskiferen ved Svartediget synes i flere henseender at af- 

 vige fra den her beskrevne type; men nogen væsentlig forskjel er 

 der dog ikke. Begge er gode gr anit skifere, der delvis . optræder 

 med øiestruktur, idet den røde feldspat optræder som smaa linse- 

 f ormede individer i den mere finkornede, skifrige masse. Ligesom 

 i granitskiferen fra Fløiveien kan man ogsaa her Se, at der har 

 fundet en opknusning sted, men denne opknusning er sterkere i 

 Svartedigsbergarten. Af mineraler har jeg fundet: Apatit i af- 

 rundede korn, ortit, epidot, titanit med tydelig krystalbegrænsning, 

 hornblende, biotit, sericit, klorit, kalkspat, plagioklas med tilspidsede 

 og delvis udviskede lameller, ortoklas, mikroklin og kvarts. Vi 

 finder her som nævnt blandt de mørke mineraler ringe mængder 

 af en saftgrøn hornblende, som vistnok har optraadt i noget større 

 mængde i den oprindelige bergart. Forøvrigt findes nogle faa indi- 

 vider af apatit, som mangler i bergarten fra Fløiveien, og desuden 

 optræder der adskiUig mere ortit ved Svartediget. Større makrosko- 

 piske ortiter har allerede dr. Keusch tidligere paavist i denne bergart. 



