48 Carl Fred. Kolderup. [No. 10 



stor. Vi finder i de i Bergensomraadet optrædende hornblende- 

 skifere altid noget zoisit, og ved tiltagende gehalt af zoisit gaar disse 

 skifere over i saussuritgabbroskiferne. 



Angaaende selve saussuritiseringsprocessen er jeg af samme 

 opfatning som Teall, Bonnet, Mac Mahon o. a.; jeg hævder 

 nemlig, at denne ikke kan have noget med trykket at gjøre. Tryk- 

 ket har bevirket den flasrige og skifrige struktur, men har ellers 

 neppe havt nogen indflydelse. Et talende bevis herfor er, at vi 

 linder forholdsvis mest feldspat i de mest skifrige bergarter, som 

 f. eks. flere af hornblendeskiferne. Dette burde jo ikke have været 

 tilfældet, hvis saussuritiseringsprocessens intensitet skulde øges pro- 

 portionalt med trykket. 



Som af det ovenfor udviklede fremgaar, maa bergarterne i den 

 heromtalte zone paa grund af de mange gradvise overgange be- 

 tragtes som et genetisk hele, og jeg mener, at jeg ikke tager feil, 

 naar jeg forfægter, at en gabbro maa være moderbergarten ; saavel 

 mineralsammensætningen som strukturen, hvor denne er bleven 

 upaavirket af trykket, synes at tale herfor. For imidlertid at levere 

 ogsaa det komiske bevis for denne min opfatning, har jeg ladet 

 udføre to analyser af disse bergarter. Den første er af en saus- 

 suritgabbroskifer (allalinitskifer), der staar paa overgangen til flaser- 

 saussuritgabbroerne. Til sammenhgning har jeg hosføiet en analyse 

 af en af de egte allalinitskifere fra Allalin i Wallis. Som vi ser er 

 overensstemmelserne saa betydelige, at vi skjønner, det maa være 

 samme type. 



I II 



Si O2 47.03 46.34 



Ti O2 0.49 — 



AI2O3 16.34 16.75 



Fe2 03 4.01 4.93 



Fe 5.04 5.49 



Mn Spor Spor 



MgO 9.50 8.04 



Ca 13.09 10.96 



Na20 2.70 3.63 



K2O 0.19 0.75 



P2O5 Spor — 



CO2 0.49 — 



Glødetab . . 1.99 3.25 



Sum 100.87 100.14 



