54 Carl Fred. Kolderup. [No. 10 



produkter af siluriske skifere og kalkstenslag-, hvor lagrækkens 

 kalk er næsten fuldstændig- bortført og erstattet af kiselsyre. Nær- 

 mere tror jeg ikke, at man for tiden kan komme med forsøg paa 

 aldersbestemmelse. Vilde man gaa saa langt som til at udpege et 

 bestemt niveau inden silursystemet, fik man først fremfinde fossiler. 

 Saadanne foreligger imidlertid ikke og vil kanske heller aldrig fin- 

 des i denne zone, hvor bergarterne er saa sterkt omvandlede. Jeg 

 har selv søgt meget flittig i de forskjeUige brud inden byomraadet 

 og endvidere i dette øiemed undersøgt de glinsende, mere fyllitiske 

 bergarter ved Nestun, hvor den petrografiske overensstemmelse med 

 flere af lerglimmerskifertyperne i strøget Ulven — Os er paafaldende ; 

 — men altid forgjæves. Trods alle forsøg hidtil er mislykket, 

 anser jeg det dog ikke udenfor muligh edens grænse, at der ved 

 Nestun ved en heldig omstændighed kunde fremfindes endel fossil- 

 rester, der tydeligere end alle analogislutninger kunde bevise de 

 egentlige bergensskiferes siluriske alder og maaske give os et finger- 

 peg om, hvor deres plads i etagerne skulde være at søge. 



Hvad mineralsammensætningen angaar, maa det bemerkes, at 

 glimmer, dels mørk, dels lys, samt kvarts, er at opfatte som hoved- 

 mineralerne. Men desuden findes der, saaledes som saa ofte i 

 glimmerskiferne, adskillig hornblende og feldspat samt kalkspat, 

 zoisit og rutil. Disse andre mineraler, der ikke træder saa sterkt 

 frem i haandstykket, er tilstede i saa store mængder, at man i præ- 

 parater lodret paa skifrighedsretningen kan finde, at det er dem, 

 der har overvegten. I saadanne præparater viser glimmeren sig 

 ofte bare som endel brune skjæl eller flekker. Kvartsen optræder 

 oftest som større eller mindre korn, der gjerne er samlede til knold- 

 formede aggregater; men kvartsen kan ogsaa optræde i tyndere 

 eller tykkere lag. Nogen større petrografisk interesse knytter der 

 sig ikke til disse glimmerskifere. I enkelte tilfælde kan hornblende- 

 gehalten blive saapas betydelig, at vi faar en slags overgang til de 

 sammen med disse bergarter optrædende hornblende- og allalinit- 

 skifere. Dette kunde lede tanken hen paa, at endel af disse var 

 oprindelige vulkanske tuffe, hvis materiale blev blandet med det lei' 

 og mudder, der afsattes paa datidens havbund. Noget nærmere bevis 

 for, at saa har været tilfælde, har vi dog ikke. 



b. Sverresborgs glimmerskiferzone. 



Denne zone er i alt væsenthgt overensstemmende med fore- 

 gaaende. Udbredelsen sees af kartet. 



