1902] Jordskjælv i Norge i 1902. 13 



at høre, om nogen paa de kanter skulde have merket jordskjælvet, 

 men fik til svar, at man intet havde merket i hans distrikt. 



Tidspunktet for jordskjælvets indtræden angives som sædvan- 

 lig al tid forskjelligt. Saavidt jeg har kunnet erfare, maa følgende 

 tidsangivelser ansees for at være de mest korrekte: Gjæsdal 3.50, 

 Nærstrand 3.54, Førde 3.49, Espevær 3.50, Lervik 3.50, Fitjar 3.48 

 — 3.49. Angaaende disse tidsangivelser er at merke, at hr. lærer 

 Aarstad i Nærstrand noterte 3.50, men kom efter konferance med 

 ryfylkebaadenes ure til det resultat, at hans ur gik 4 minutter for 

 sent. Hr. sogneprest Selmer i Førde havde rettet sit ur efter tele- 

 fonstationens, og hr. lærer Lillebø i Fitjar, der angiver tiden til 

 mellem kl. 3.48 og 3.49, meddeler, at hans ur blev rettet efter 

 normalur den 3die januar 1902, og da havde det fortet kun 2 min. 

 siden 25de september 1901. Jeg skulde, efter hvad der her er op- 

 lyst, være tilbøielig til at anse 3.49 som det rigtige tidspunkt. 



Saa lidet nøiagtige som tidsangivelserne i almindelighed er, og 

 efter forholdenes natur kan være, finder jeg det meningsløst at for- 

 søge ved hjælp af dem at finde ud, hvorfra bevægelsen skulde 

 have sit udgangspunkt. For at faa rede paa dette, tror jeg, at man 

 maa undersøge, hvor bevægelsen har været sterkest og stødene flest. 

 Som arnested udpeger sig da ganske naturlig strøget mellem Moster- 

 havn og Ølen i Søndhordland. Dette strøg ligger ogsaa ganske 

 centralt i forhold til hele det rystede felt; saaledes ligger det nøi- 

 agtig midt imellom nordre og søndre grænse for jordskjælvets ud- 

 br ed elsesomraade. 



Der er i det heromhandlede strøg noteret 2, 3 ja op til 4 

 stød. For nogenlunde at angive styrken hidsættes de noterte virk- 

 ninger i Ølen: „Ovne klirrede, døre sprang op, vægur stansede, og 

 den 7 — 8 tommer tykke is, der bedækkede fjorden, var om morgenen 

 fuld af sprækker." Ogsaa i de nærmest nordenfor og søndenfor 

 liggende strøg var bevægelsen sterk. I de centrale strøg væskedes 

 de fleste, der ikke sover særlig tungt. Ude mod grænserne har 

 derimod bevægelsen været for svag til at vække folk, og jordrystel- 

 sen er derfor næsten udelukkende iagttaget af folk, der tilfældig- 

 vis har været vaagne. Flere steder har man kun hørt den lyd, 

 der ledsagede jordskjælvet, og ikke merket selve rystelsen. 



Jeg mener, at ogsaa de uden reservationer angivne forplant- 

 ningsretninger kan bringes i samklang med denne antagelse om 

 ovennævnte udgangsstrøg, jeg vælger med forsæt ikke udtrykket 

 udgangspunkt, for jordskjælvet. Saaledes beretter iagttagerne fra 



