I. Fløksand-fundet. 



Av Haakon Schetelig. 



Da den indskrift som her skal behandles stammer fra et grav- 

 fund fra ældre jernalder, har Magnus Olsen bedt mig om at med- 

 dele nogen arkeologiske bemerkninger til fundet som en indledning 

 til hans behandling av indskriften. 



Dette gravfund indkom til Bergens museum i 1864 fra Fløy- 

 sand, Mæland sogn, Alversund pgd., Nordhordland. Fundforholdene 

 kjendes av følgende tilførsel til oldsamlingens katalog, indført av 

 rektor Henrichsen: 



,,nr. 1792. Urne av brændt ler, — . Den er fundet i en 



haug, „Brandhaugen" paa gaarden Fløksand i Mæland sogn av 

 Ole Andeesen Fløisand, der ved at grave efter sten i haugen 

 traf paa et litet gravki nmer av sten, av ikke større vidde end 

 at urnen rummelig kunde staa deri. I urnen, hvis bund er 

 borte, fandtes brændte ben, ellers opdagedes intet." 1 ) 



Hertil kan føies at de brændte ben var rensete og hvite, 

 og at der i urnen ikke fandtes spor av kul. 



Urnen har senere, med sit indhold av brændte ben, været ut- 

 stillet i museets samling. Først ifjor blev benmassen underkastet 

 en nærmere undersøkelse ved samlingens assistent, frk. M. Abel, 

 og der blev da, som i saa mange andre samtidige brandgraver, op- 

 daget stumper av forskjellige smaa bensaker blandet mellem restene 

 av de kalsinerte knokler. Frk. Abel var alt under arbeidet blit 

 opmerksom paa runeindskriften som nu* har git det hele fund en ny 

 og ganske uventet interesse. 



Graver av samme anlæg som den foreliggende hører til de al- 

 mindeligere i Vestlandets ældre jernalder. Gjennem hele den romer- 

 ske periode (efter Montelius tiden fra Kr. f. til 400 e. Kr.) er 



1 ) Denne beretning findes gjengit av N. Nicolaysen: Norske Fornlevninger 

 s. 815, og av A.. Lorange: Samlingen av norske Oldsager i Berg. Mus. s. 85. 



