20 Magnus Olsen og Haakon Schetelig. [Nr. 7 



virkelig i en islandsk optegnelse fra slutningen av 14de aarli. paa 

 de to samme ord „lin og løk*' i en som det synes gammel fast for- 

 bindelse. 



2. 



I det omfangsrike haandskrift Flateyj årbok, som er skrevet av 

 islændinger i tiden mellem 1370 — 80, tindes som et eget avsnit i 

 Olav den helliges saga overlevert den saakaldte Volsa påttr (Flat. I 

 331 — 335), hvis indhold i korthet er følgende: 



Paa et ensomt nes i det nordlige Norge, langt borte fra bygd 

 og alfarvei, levet en bonde med sin hustru og sine to børn, en søn 

 og en datter, samt en træl og en trælkvinde. Det hændte engang 

 ut paa høsten at mandens hest døde. Da trællen flaadde denne for 

 at nyttiggjøre sig dens kjøt, skar han av deus phallos og vilde 

 slænge den bort, men bondesønnen sprang til og bar den ind i stuen, 

 hvor kvinderne var. Bondekonen tar den da og „ tørrer omhyggelig 

 av den og vikler den ind i en lin duk og lægger omkring den løk 

 og andre urter (vefr innan i einum linduki ok herr hjå lauJca ok 

 onnur gros), foråt den ikke skal raatne, og har den i sin kiste. 

 Utover høsten tar konen hestephallos'en — Volsi som den kaldtes — 

 op hver kveld og dyrker den ved at tiltale den med bestemte ord 

 (med einhverjum formåla honum til dyrkanar), og tilsidst tror hun 

 paa den som sin gud og forleder sin mand og sine barn og det hele 

 hus til den samme vildfarelse." Ok med fjåndans krapti vex hann 

 svå ok styrknar, at hann må standa hjå husfreyju, ef hon vill, og 

 hver aften bærer hun den ind i stuen og kvæder først selv en vise 

 over den og lar derpaa manden og de andre efter tur fremsige en 

 vise, idet den gaar fra haand til haand. 



Derpaa fortælles om, hvordan kong Olav den hellige gjør en 

 ende paa denne hedenske styggedom, efterat han med to ledsagere 

 har bivaanet Yolse-ceremonierne : Konen kommer ind med Volse, 

 gaar frem foran bonden, river dukene av den ok setr å kne hånda 

 ok kvad visn: 



Aukinn ertu, Volsi! 

 ok upp um tekinn, 

 l i ni gæddr, 

 en l a ti k it m studdr. 



