24 Magnus Olsen og Haakon Schetelig. [Nr. 7 



for at undgaa efterstræbelser av de underjordiske. Se Schubeleb, 

 Yiridarium Norvegicum 1, s. 324, 327, 336. 



At løken, hvori man har set et aphrodisisk middel, har en 

 bestemt forbindelse med frugtbarhetsguden, ser vi av den arka- 

 diske skik som Theokrit (VII, 106) hentyder til: Naar der er for 

 litet vildt, bruker jægerne at piske Pan med løk (axfoXaiou) paa sider 

 og skuldre. Pan, hyrdeguden, raader for dyreverdenens frugtbarhet ; 

 han har berøringer med Priapos og blir fremstillet som en geil buk 

 (Gteuppe, Griechische Mythologie [i Handbuch d. klass. Altertums- 

 Wissenschaft], s. 1396). 



Sammenhængen mellem løken og frugtbarhetsguden fremgaar 

 ogsaa av en anden græsk ritus. 



I mai hadde Apollon øapy^Xioc;, markfrugternes og akerdyrknin- 

 gens gud, sin fest, de saakaldte ØapyqVa, „ein Fest der Sommer- 

 warme und der reifenden Feldfrucht, . . . aber auch eine Zeit der 

 Siihnung von aller Schuld, damit Apollo die Stadt vor Pestilenz 

 und anderem Unheil bewahre" (Preller, Mythol. 3 s. 209 f.). „Zwei 

 Siihnopfer, cpap^axoi genannt, ursprtinglich ein Mann und ein Weib, 

 dann zwei Manner, . . . schliesslich wohl auch nur ein einzelner 

 Mann, wurden feierlich durch die Stadt umgefiihrt, von dem den 

 Zug erwartenden Volk mit Zweigen von Feigenbåumen und mit 

 Meerzwiebeln ausgeståupt, wahrend auf der Flote die Choralmelodie 

 des xpaSfy? voVoc erklang, und zuletzt ausserhalb der Stadt getodtet." 

 Saaledes fremstiller Usenee (Sitzungsberichte d. K. Akad. d. Wiss. 

 Wien, Hist.-phil. Cl. 137, 3 s. 59 f.), tildels paa grundlag av et frag- 

 ment av den satiriske digter Hipponax 1 ) (6te aarh. f. Kr.), det ioniske 

 sonoffer i de lilleasiatiske stæder. 



En endnu anskueligere skildring av dette offer findes i den 

 byzantinske forfatter Johannes Tzetzes^ omfangsrike filologisk-histo- 

 riske læredigt (12te aarh.), som grunder sig — direkte og indirekte — 

 paa tapte græske forfattere. Hans kilde for den følgende beretning 

 (Chiliades v. 726 — 61) er likeledes den gamle iambograf Hipponax. 



En hæslig eller vanskapt person blev utvalgt til at ta paa sig 

 alle de ulykker som hjemsøkte staten. Han blev ført til et sted, 

 hvor tørre fikener, et bygbrød og ost blev rakt ham. Efterat han 

 hadde nytt dette, blev hans genitalia syv gange pisket med løk 

 og grene av vildfiken og andre vildtvoksende trær. Derpaa blev 



!) Hipponax fr. 5 paXXovte? £v Xst.fji.wvt. xa\ parc^ovrs; xpaS-flat. xa\ avJXkriov), 

 wffTC£p cpapfxaxov. 



