1909 J En indskrift med ældre runer fra Fløksand i Nordhordland. 33 



ved hekseri hos mennesker og dyr. Strør man linfrø for en heks, 

 kan hun ikke komme over, og hekser kan derfor holdes borte fra 

 huset, naar man strør linfrø omkring dette (Feilberg, Fra Heden 

 s. 36). Paa samme maate værger man sig mot mareridt. Mot 

 trolddom i det hele tat kan huset beskyttes, naar man tre torsdage 

 i rad strør linfrø og kirkegaardsmuld omkring det. 



5. 



Det i de to foregaaende avsnit anførte turde være tilstrækkelig 

 til at belyse løkens og linets forekomst i den phalliske Volse-kultus. 

 Her maa, som nævnt, sammenstillingen av lin og løk være æld- 

 gammel, da vi av Fløksand- indskriften fra 4de aarh. har lært de 

 samme to allittererende ord (lina I au ka R) at kjende som en fast 

 forbindelse, der sandsynlig er en del av (begyndelsesordene eller de 

 to vigtigste ord i) en trylleformular. Denne har man vel brukt at 

 fremsige samtidig med at man foretok sig en eller anden handling 

 med linklæde (eller linfrø?) og løk. Det fortjener opmerksomhet at 

 likesom Volse-kultens hovedperson er en kvinde, saaledes er det 

 ogsaa en kvinde som har eiet — og vel til tider baaret paa sig — 

 den gjenstand, hvori lina laukaR er indridset. Altsaa paa den ene 

 side (1) lin og løk, anvendt av (2) en kvinde i (3) en phallisk kul- 

 tus; paa den anden side (1) lina laukaR paa en gjenstand tilhørende 

 (2) en kvinde. Hvis her parallelismen er fuldstændig, skulde ogsaa 

 Fløksand-indskriften ha hensyn til (3) phalliske forhold. Det kunde 

 tænkes at den trylleformular, hvorav lina laukaR er en del, netop 

 var en formdli Vglsa til dyrlcanar (jfr. i det foregaaende s. 20), 

 saaledes at vi, naar vi tar hensyn til den praktiske virksomhet som 

 den med raner beskrevne gjenstand har tjent, kan utmåle os hele 

 den bakgrund, hvorpaa lina laukaR skal sees. 



Det benredskap, hvori lina laukaR er indridset, har ifølge Sche- 

 telig^ oplysninger (s. 13) sandsynlig været brukt til at tilberede 

 kjøtsiden av skind. Dette leder atter tanken hen paa en situa- 

 tion i Volsa f)åttr: hesten slagtes om høsten og flaaes, dens p hal- 

 los avskjæres og opbevares lini gæddr, en laukum studdr. 



For at faa frem en forbindelse mellem „kjøtkniven" og dens 

 indskrift, som sikkert har sammenhæng med et uttryk i en av Yolse- 

 viserne, tar jeg ikke i betænkning at benytte Volsa })åttr til at 

 utfylde billedet. Jeg tænker mig da en situation som denne : Efter 



13 



