38 Magnus Olsen og Haakon Schetelig. [Nr. 7 



andet avsnit bestaar av en tryllekraftig rune, som er forkortet skrive- 

 maate for et ord med betydningen „værn". 



Mulig vil man dog indvende at to runeindskrifter, selv om de 

 viser en række overensstemmelser i indhold, talforhold og bygning, 

 dog er for litet materiale til at utdra love av; vi kan ikke være 

 sikre paa at ikke tilfældet spiller os et puds. Jeg indrømmer dette 

 for den anden sats's vedkommende. Den første sats er jeg derimot 

 saa heldig at kunne støtte ved en tredje runeindskrift (fra vikinge- 

 ■ tiden), som har bestaat av 10 runer og hvis indhold har været ero- 

 tisk — en indskrift som vi rigtignok kun kj ender av omtale i den 

 norrøne literatur, men som desuagtet synes mig at maatte tillægges 

 fuld beviskraft. 



I Egils saga (kap. 72, 10 ff., F. Jonssons utg., Halle 1894) 

 fortælles at Egil Skallagrimssøn paa sin Vermlandsfærd tok ind hos 

 en bonde, hvis datter laa i en haard sygdom ; hun hadde haft langan 

 vanmdtt, ok pat var Jer pm miJdl; fekk hon enga ndtt svefn ok var 

 sem hamstoli væri. Egil ransaget da sengerummet, hvor hun hadde 

 ligget, og fandt der en fiskegjelle (tålkn) 1 ) med runer paa. Egil 

 læste runerne, ok sidan telgdi hann af runarnar ok sJcdf pær i eld 

 nidr; hann brendi tdlknit allt ok let berå i vind klædi pau, er hon 

 hafdi haft adr. Pd kvad Egill: 



Skal-at madr runar rista, 

 nema rada vel kunni; 

 pat verdr mprgum manni, 

 es of myrkvan staf villisk; 

 sd-k d telgdu talkni 

 tiu launsta.fi ristna; 

 pat he f r lauka lindi 

 langs oftrega fengit. 



„ Ingen skal riste runer, naar han ikke forstaar at tyde dem 

 rigtig; det hænder mangen mand, at han tar feil av en dunkel 

 (rune)stav; jeg saa ti lønstave indristet paa den glattede gjelle; 

 de har paaført løkenes lind (d. e. piken) en langvarig kummer." 



Senere kom det op at den bondeson i nabolaget, som hadde 

 ristet runerne, „hadde beilet til hende, men Torfinn [hendes fader] 

 vilde ikke gifte hende [med ham]; saa vilde bondesønnen forføre 

 hende, men hun vilde ikke; da trodde han at riste elskovsruner 



a ) Tålkn kan ogsaa bety „hvalbarde". 



