1909] En indskrift med ældre runer fra Fløksand i Nordhordland, J.,3 



kvister. Da lydforbindelsen aR er overordentlig hyppig i urnordisk 

 sprog, tør det tænkes at runeformen A (for ældre Y) først er op- 

 kommen i binderunen for aR. 1 ) At dette maa være skeet i meget 

 gammel tid, ser vi navnlig av Kylvfer-indskriften fra Gotland (som 

 efter de svenske arkæologers kronologi ikke kan være yngre end 

 fra omkr. 400) 2 ), hvor R endog som selvstændig rune har formen A- 

 Denne tidlige optræden av runeformen A maa nu synes os mindre 

 paafaldende, da vi fra Vest-Norge har lært A (rigtignok i en binde- 

 rune) at kjende fra 4de aarh. 



Fløksand-indskriftens k-rune (i laukaR) er den ældste kjendte 

 form for denne rune i NordeD. De noget senere brakteat-indskrifter 

 (som indeholder det samme ord laukaR) har alle en mindre oprin- 

 delig form for k (se s. 17), som har nøie tilsvarende i de ovenfor 

 nævnte indskrifter fra Kragehul og Yarnum. Begge disse indskrifter 

 sættes av Wimmee (Runenschrift s. 303) til første halvdel av 6te 

 aarh., 3 ) mens de svenske arkæologer henfører Kragehul-fundet til 

 tiden omkring 400. 



Hvad Fløksand-indskriftens tid angaar, er vi hovedsagelig hen- 

 vist til de bidrag til tidsbestemmelsen som arkæologerne kan gi os. 

 Hverken de sproglige eller de palæografiske forhold i indskriften 

 taler imot at henføre den med Schetelig (s. 11 i det foregaaende) 

 til 4de aarhundred. 



Den kulturhistoriske interesse, som knytter sig til Fløksand- 

 indskriften, turde efter den foregaaende behandling ha vist sig at 

 være særdeles stor. Bl. a. har denne indskrift lært os at kjende 



1 ) Paa Fløksand-indskriftens tid har det vistnok været almindelig at skrive 

 a og R sammen som binderime. Binderunen r. 9 behøver da ikke med flid at 

 være valgt av hensyn til tilsigtede talforhold i indskriften. 



2 ) „Kylfverstenen. En 24-typig rnnrad. Af Otto von Friesen och Hans 

 Hansson" (Antikv. tidskr. f. Sverige XVIII, 2, 1905). Jfr. S. Bugge, Norges 

 Indskrifter med de ældre Rimer, Indledn. s. 6—9. Navnlig paa grand av R-rnnens 

 form i Kylfver-indskriften var Bngge tilbøielig til at sætte denne til „ omkring 

 600 eller lidt tidligere"; „men", tilføier han, Jeg indrømmer, at mine Grunde 

 herfor ikke er af gjørende, og jeg modtager med Taknemlighed Arkæologernes 

 Bidrag til Tidsbestemmelsen." 



3 ) Ifølge S. Bugge (Norg. Indskr. I s. 40) tilhører Vanmm-indskriften anden 

 halvdel av 6te aarh. 



