v, 



ed sin pludselige død den 18de juli 1898 efterlod professor 

 Axel Blytt et fuldt færdigt manuskript om den norske floras ind- 

 vandringshistorie, som var tænkt benyttet til et foredrag ved natur- 

 forskermødet i Stockholm samme sommer. Sammen med hans øvrige 

 efterladte manuskripter blev ogsaa dette af fru Blytt overgivet til 

 konservator Ove Dahl, som blev anmodet om at drage omsorg for 

 dets trykning. 



Medens de øvrige af disse arbeider allerede for flere aar siden 

 er bleven udgivet, har en række sammenstødende tilfældige om- 

 stændigheder havt til følge, at manuskriptet om floraens indvandring 

 lige til nu er forblevet utrykt. I mai d. a. blev undertegnede af 

 konservator Dahl anmodet om at lade det trykke i Bergens museums 

 aarbog. 



Det er med en særlig glæde jeg efterkommer denne anmodning. 

 Vistnok har det faldt sig saa, at jeg i mange væsentlige punkter 

 har maattet stille mig i opposition til Blytts theori; men ikke 

 desto mindre vil jeg være den sidste til at undervurdere theoriens 

 betydning. Ikke mindst ved de mange impulser den har givet og 

 ved den livlige diskussion, som den har vakt, har Blytts theori 

 mægtig bidraget til at klargjøre vigtige træk af Nordeuropas kvartær- 

 geologi og plantegeografi. 



Selv om Blytt stadig holdt fast ved sin theori i dens hoved- 

 træk, har han dog i aarenes løb betydelig modificeret den i for- 

 skjellige af dens enkeltheder. Det har derfor en særlig interesse 

 at se, hvordan han opfattede spørsmaalet om vor floras indvandring 

 i tiden nærmest før sin død. Det foreliggende manuskript er vis- 

 selig Blytts aller sidste indlæg i denne sag (og overhovedet hans 



