T. 



heorien om en periodisk vexling af strengere og mildere 

 klimater blev fremsat 1876 i mit arbeide om „Indvandringen af 

 Norges Flora under vexlende tørre og fugtige Tider". Den blev 

 grundet paa planternes eiendommelige udbredelse. Yor flora er 

 sammensat af forskjellige grupper af arter, som er ind vandret efter 

 istiden til forskjellige tider. Nogle af disse grupper har en konti- 

 nental karakter og foretrækker indlandsklimater, andre en insulær 

 og trives bedst i kystklimater ; de første er indvandret fra øst og 

 sydøst, de sidste fra sydvest. Alle har de hos os en spredt fore- 

 komst og en mængde arter er meget sjeldne, med store huller i deres 

 udbredelse. Da planteindvandringen i regelen sker over ganske korte 

 afstande ad gangen, forklares udbredelsen bedst ved at antage klimat- 

 vexlinger. Sjeldenheden skyldes en delvis uddøen, idet den ene 

 gruppe under de vexlende klimatiske forhold fortrængte den anden; 

 resterne af de ældre floraer holdt stand ligeoverfor de nye indvan- 

 drere alene paa særlig gunstige steder. Fortidens vexlende begiven- 

 heder speiler sig saaledes i nutidens flora. De sjeldne arter er 

 ligesom levende fossiler, minder fra længst svundne dage, da deres 

 udbredelse under andre forhold var mere sammenhængende. Denne 

 theori støttes ogsaa ved mange andre kjendsgjerninger af geologisk 

 natur. Vi skal idag særlig dvæle ved de plantepalæontologiske 

 vidnesbyrd, som kan hentes fra studiet af vore torvmyre og kalktuffe. 



Torvmyrene. 



I sit berømte arbeide om skovmoserne Vidnesdam- og Lillemose 

 paaviste Japetus Steenstrup, at de danske myre er bygget af fire 

 torvlag, som svarer til fire afsnit af den danske floras indvandrings- 

 historie og som hver især charakteriseres ved en eiendommelig skov- 

 vext. Først aspens og birkens, dernæst furens, saa egens, endelig 

 sortolderens (vel nærmest svarende til bøgens) periode. Senere op- 



14 



