Axel Blytt. [No. 8 



end i de vestlige og nordvestlige egne: Nordtyskland, Skandinavien 

 og Britannien. 



Myrdannelsen er afhængig af lokale forhold. Dersom disse 

 forandres, kan forhen tørre steder blive myrlændte og omvendt. 

 Naar et vasdrag dæmmes op af bævere eller paa anden maade og vand- 

 standen stiger, dør træerne hvis rødder oversvømmes ud. Naar en 

 myrs afløb stænges eller fordybes, bliver den vaadere eller tørrere. 

 Alt dette er jo saa selvfølgeligt, at det egentlig er unødigt at gjøre 

 opmerksom paa det. Men jeg vil dog nævne det, fordi disse ting 

 har været brugt som argumenter mod læren om klimatvexlinger. 



I fugtige klimater er der naturligvis langt flere steder, som 

 lokalt er skikkede til myr- og torvdannelse end i tørre. Ja i fug- 

 tige klimater dannes der endog ofte torv paa skraanende mark. Og 

 i slige bakkemyre kan man ogsaa finde vexlende torv- og stubbe- 

 lag. I de fugtige kystegne finder man Sphagnum og andre sump- 

 planter paa bratte berge og i urer, hvor de i tørrere klima aldrig 

 vilde kunne have voxet. 



Dersom derfor klimatet vexler, vil denne vexel have indflydelse 

 paa myrenes udbredelse og paa deres vegetation. Deres overflades 

 fugtighedstilstand vil vexle med regnmængden og luftens fugtighed, 

 og deres vegetation vil vexle af samme grund. Torvdannelsen vil i 

 tørre tider standse i mange myre. Xerofile plantesamfund vil mere 

 eller mindre fortrænge de hygrofile. Bliver klimatet atter fugtigere, 

 kan torvdannelsen paany indtræde, og saaledes vil vi under vexlende 

 tørre og fugtige tider faa torvlag, som vexler med stubb elag eller 

 ialfald lag, der tyder paa tørrere tilstande. 



Enkelte svenske forskere (Tolf, Alb. Nilsson) har i den sidste 

 tid indvendt, at der gives visse egne i det indre af Skandinavien, 

 hvor en forsumpning af skovene finder sted, hvor myrene udvider 

 sit omraade og tør skovbund forvandles til myrmark. Forholde, 

 som ligner de af Tolf og Nilsson skildrede, har jeg seet i de indre 

 dele af Akershus amt og i Østerdalen. Paa myrene i disse egne 

 finder man ældgamle forkrøblede træer af ubetydelig tykkelse. De 

 kan være flere hundrede aar gamle, men deres rødder ligger i over- 

 fladen af torven og viser, at selv paa steder, hvor Sphagnum og 

 andre torvdannende vexter synes at trives vel, har der dog i hun- 

 dreder af aar ikke været nogen tilvext af torven. 



Der er perioder af større og mindre betydning, af kortere og 

 længere varighed. Nylig har E. Bkucknee, 1 ) paavist, at der er en 



L ) Klimas chwankrmgen. Wien 1890. 



