18 Axel Blytt. [No. 8 



indvandring, efter birkens og før den egentlige fureperiode. Men 

 da disse perioder neppe er samtidige i de sydlige og nordlige egne, 

 i lav- og i høilandet, og da følgelig Dryastuffene, selv om de er 

 analoge, dog neppe alle er fra samme periode, maa vi antage, at 

 der har været flere saadanne perioder. Dryastuffen ved Leine er 

 sandsynligvis fra den boreale tid ; den ved Rangiltorp og i Sjælland 

 er vel subarktisk. Ja endog efter den postglaciale sænknings maxi- 

 mum har der været en tid, som har begunstiget spredningen af ark- 

 tiske planter. Derpaa tyder de saakaldte „pseudoglaciale relikter", 1 ) 

 de spredte forekomster af arktiske planter i egne, som laa under 

 det postglaciale havs overflade; disse forekomster er beskrevne af 

 Sernakdek og senere af Nathokst. Og vi har lignende pseudo- 

 glaciale relikter 1 ) her i Norge. 



Denne samme periode er efter min tro aarsag til størstedelen 

 af den vexellagring af forskjelligartede lag, som man linder i de 

 marine tertiærdannelser. Naar man ved en „etage" forstaar de lag, 

 som er dannet under én af strandliniernes oscillationer, saa er der 

 4 — 5 vexellagringer i hver etage. Dette tal er paavist i de fleste 

 tertiære etager, og dette tyder dog paa en regelmæssighed, som leder 

 tanken hen paa en kosmisk periode som aarsag. Man har forsøgt 

 at forklare den milde atlantiske tid ved den postglaciale sænkning, 

 altsaa ved lokale ændringer. Jeg vil ikke negte, at denne sænk- 

 ning har havt nogen indflydelse, men den forklarer ikke sagen. Man 

 skal erindre, at en lignende postglacial periode, som var mildere end 

 nutiden, er paavist ogsaa for det østlige Nordamerika og for Spits- 

 bergen; denne milde tid var overhovedet kun én af de vexlende 

 perioder; der har været flere, og det er ikke muligt at sætte dem 

 i forbindelse med nivaaforandringer. Tanken ledes hen paa almin- 

 delig virkende kosmiske aarsager. Jeg har forsøgt paa et andet 

 sted paa denne vis at komme til en geologisk tidsregning. Idag 

 skal jeg ikke gaa nærmere ind herpaa, men før jeg slutter, kan 

 jeg ikke undlade at citere, hvad en bekjendt geolog, Make, siger 

 (Nature 24 /g 96 p. 500): "Rhytm is the rule with nature; she 

 abhores uniformity more than she does a vacuum, wrote Prof. 

 Ttndall many years ago, and the remark is worth noting by 

 geologists." 





J ) [Utvivlsomt en skrivfeil hos Blytt. „Grlaciale pseudorelikter" er det 

 navn, som Nathoest (Bot. not. 1895, p. 29 — 34) har indført for disse forekom- 

 ster. „Psendoglaciale relikter" giver ingen mening. (J. H.)]. 



