1909] Relief studier fra Søndfjctfd. 5 



tertiærtiden antar vi da, at de hængende dale og* hoveddalene laa 

 i samme høide. Naar vi skal dømme om, hvor vi har at søke bun- 

 den av de tertiære dale, maa vi altsaa op i høider, som nutidens 

 hængende dale antyder. Fra tertiærtiden av har bræerne gravet sig- 

 ned til dalenes nuværende dybde. I de interglaciale perioder har 

 der naturligvis været elveerosion. 



Fig. 3 viser selve den store aapne Førdedal. Viefj eldet domi- 

 nerer i bakgrunden. Elven slynger sig mellem grusterrasserne ned 

 mot fjorden og danner sit delta litt utenfor Førde kirke. Førde- 

 elven har sine kilder under Jostedalsbræen. Fra det store Jølster- 



Fig. 3. Førde. 



vand strømmer Jølstra ned til Mo i Førde og forener sig der med 

 avløpet fra sidedalen Holsen. Derpaa danner den Movandet. Straks 

 nedenfor våndet er Brulandsfossen, 15 m. Elvens største tilløp i 

 Førde er Aanga, conf. kartskisse nr. I. Nedslagsdistriktet utgjør 

 efter Helland 702.4 kv. km. Det er det 5te største i amtet. 

 Alene elvene i indre Sogn overgaar Førdeelven i mægtighed. 



Nærmere isskillet synes elvenes erosion at ha været mere frem- 

 herskende ved utformningen av det nuværende relief end i de ytre 

 distrikter, hvor bræernes bevægelse var sterkere, saa isskuringen 

 kunde gi landskabet dets præg. Halvøen mellem Sogn og Nord- 

 fjord frembyr derfor i det hele mildere, mere avrundede landskaber 



