1909] 



Relief studier fra Søndfjord. 



13 



kan tænkes dannet. Og Klettetind er netop en slik fjeldknaus. 

 Paa billedet fig. 13 ser man den liggende midt i Førdedalen. Til 

 venstre har man først skraaningen av Viefjeldet, saa Vieskarets hak 

 og derpaa Klettetind. Toppen ytterst til høire er Hafstadfj eldet. 

 Derfra strækker sig mot venstre aaskammen, som danner Brulands- 

 kjelens cirkus. Selve rundingen i denne fremtrær ikke saa tydelig, 

 tildels fordi den er dækket av Klettetinds langstrakte lavryg. Billedet 

 er tat fra et punkt temmelig høit oppe paa siden av Viefjeldet. 

 Gjennem Vieskaret ser man de flate aaser paa den anden side av 

 Movandet. Bak Klettetind skjuler sig ogsaa dalsnevringen med 

 Brulandsfossen. Dette billede viser tydelig, hvor forholdsvis be- 

 skedent Vieskaret er i forhold til dalvidden fra Viefjeldet over 

 Brulandskjelen til Hafstadsiden. Den omtalte tegning av Dr. Reusch 

 er gjengit fig. 14. 



„I en tid da landet var frit for is, blev dalbunden først fyldt 

 med løsmateriale (I). Saa begyndte 

 elven at grave et kløftformet leie 

 i det faste fjeld (II). Det blev 

 dannet til siden av den egentlige 

 dalbund, og da saa tilslut isen 

 under den paafølgende istid kom 

 med sin skuring, fik det i dal- 

 bunden opragende fjeldparti sin nu- 

 værende form (III)." Det er let at 

 anvende dette paa Vieskaret og 

 Klettetind. Men vi skal se, om 

 denne forklaring er den eneste, 



som her kan anvendes. Hvad tiden for skarets opstaaen angaar, 

 da er dets dannelse vistnok at henlægge til en interglacial periode. 

 Jeg tror ikke, at det er anlagt av en elv, som løp hen under et isdække. 

 Da elven begyndte at grave paa Vieskaret, maa den ha hat sit 

 løp mindst i høide med toppen av Klettetind. Følgelig har der gaat 

 for sig store ændringer i reliefet siden den tid, saa store, at vi kom- 

 mer tilbake forbi nedisningen op i en avsmeltningsperiode før den 

 nuværende. Men Vieskaret ligger saa dypt nede, at dets dannelse 

 ikke kan henføres til tertiærtiden. Da var jo niveauet høit oppe i 

 luften, over de hængende dale. 



Dannelsen av et skar som i fig. 14 angit, kan forholdsvis 

 let finde sted, hvis et d alnes ligger begravet under grusavlei- 

 ringer, og elven stryker bortover den skjulte bergaksel, i dette til- 



Daimelse av en berg-koll. 



