1909J De to runestener fra Tu og Klepp paa Jæderen. 



Efterat P. A. Munch (Annaler f. nord. Oldkynd. 1850 s. 274) 

 hadde læst ^ i de manske indskrifter som b, og efterat Bugge (og" 

 uavhængig av ham Kermode) hadde set, at I i disse indskrifter 

 har betydningen h, kunde der ikke længer herske tvil om tolkningen 

 av Tu-indskriften. I transskription og med ordadskillelse skal denne 

 læses: 



hailki • raisti stain f>an • aft kaitil brujDur sin 



Dette har sandsynlig været uttalt: 1 ) 



Hælgi ræisti stæin pann æft (aft?) Kætil brodur sinn. 



„Helge reiste denne sten efter Ketil, sin broder." 



I Tu-indskriften er ai brugt som tegn for lyden æ, likesom 

 bl. a. i de manske runeindskrifter. Med flere av disse indskrifter 

 stemmer den videre overens i den alderdommelige ordform aft = 

 eptir. Denne forekommer bl. a. ogsaa paa Klepp-stenen, som vil 

 bli omtalt i det følgende. 



Størst interesse i sproglig henseende frembyr dog pronomenet 

 j>an, 2 ) som her maa oversættes ved „ denne" (ikke „den"). Ellers 

 kj endes denne betydning av pronomet sd, saavidt jeg vet, kun fra 

 runeindskrifter, som ikke er yngre end 10de aarh.: runaR f>aR 

 Rok, Ostergotland; kubl fau Kalfvesten, Ostergotland; 3 ) i {>aim 

 hauki Gunderup I, Jylland; f)iR stafaR Store Rygbjærg; kumbl 

 j^aun Vedelspang I, Slesvig; f>au . . . ui Yordingborg ; 4 ) stain sa 

 Oddernes A, Agder. 5 ) Jfr. S. Bugge, Tidsskrift for Philologi YII 

 s. 331, IX s. 112, Norges Indskrifter med de ældre Runer I s. 81. 



Tu-indskriftens runeformer skal omtales nærmere paa et føl- 

 gende sted, hvor jeg søker at bestemme dens tid bl. a. med vei- 

 ledning i en anden runeindskrift fra samme sogn, den saakaldte 

 Klepp-indskrift. Jeg meddeler nu først en læsning og tolkning 

 av denne indskrift. 



J ) Nasal uttale av a er i det følgende ikke særskilt betegnet. 



2 ) Da der, som nævnt, ikke tør læses skilletegn mellem a og ft i aft, blir 

 en opfatning- som den, Bugge i efterladte optegnelser (under henvisning til 

 Liljegren, Run-Lara s. 33) har antydet muligheten av, betænkelig: ^+ • \ \ Y \ 

 for \>\\\ \ \Y\ J> ana aft - 



3 ) Noreen, Altschwed. Gramm. s. 489. 



4 ) Wimmer, De danske runemindesmærker II s. 8 ff., 96 ff., I s. 48 ff., II 

 s. 402 ff. — Aalum-stenen I (fra omkr. aar 1000) har f>au . . . mini i vers 

 (Wimmer II s. 191 ff.). 



5 ) M. Olsen, Afhandlinger viede Sophus Bugges minde (Kra. 1908) s. 17. 



