10 Magnus Olsen og Haakon Schetelig. [Nr. 11 



Klepp-stenen er sikkert noget yngre end Tu-stenen. Denne 

 har oprindeligere runeformer for nasalt a, for n, a, t, b og I, likesom 

 ogsaa hailki (og kai til) er en alderdommeligere skrivemaate end Klepp- 

 stenens haika. Endelig maa det merkes, at Tu-stenen ikke har kors 

 saaledes som Klepp-stenen. Denne sidste er aabenbart fra kristelig 

 tid, dog vistnok ikke saa ung, som S. Bugge gjør den, naar han 1 ) 

 henfører den til tiden omkring 1100. Efter mit skjøn er Klepp- 

 stenen fra de første aartier av Ilte aarh. Yngre end 1030 — 40 

 kan den ikke godt være, fordi (s-runen endnu er tegn for nasalt a, 

 mens o uttrykkes ved runen for-u. Paa Galteland-stenen fra om- 

 kring 1030 er =| baade tegn for nasalt a og for o, men et snes aar 

 senere — paa Oddernes-stenen fra ca. 1050 — brukes ^ kun med 

 betydningen o. 2 ) Klepp-stenen blir da væsentlig samtidig med den 

 ældre avdeling av de manske runeindskrifter. Med Beate 3 ) antar 

 jeg nemlig, at de av de manske runeindskrifter, som endnu bruker 

 oss-runen som tegn for nasalt a, ikke kan være yngre end de første 

 decennier av Ilte aarh. 



Som indholdet av runeindskrifterne paa Tu-stenen og Klepp- 

 stenen viser, ligger der en tid av mindst én menneskealder mellem 

 de to stener. Hvis Klepp-stenen sættes til ca. 1020 (1000—1025), 

 maa Tu-stenen efter al sandsynlighet være fra 10de aarh. Herfor 

 taler ogsaa, som allerede nævnt,^ pronomenet {>an med betydningen 

 „ denne". Paa grund av de ganske store uoverensstemmelser mellem 

 de to indskrifter vilde jeg ikke vove at rykke den nærmere ned 

 mot Klepp-stenens tid end til ca. 980—90. Mangelen av kors 

 synes ogsaa at tyde paa, at den er fra hedensk tid. Helge kan 

 som ganske ung mand ha reist Tu-stenen efter sin bror Ketil, og 

 Aasgerd, Helges brordatter (vel datter av en yngre, mindre frem- 

 ragende bror av Helge), efter hvem Klepp-stenen er reist, kan være 

 død i en temmelig høi alder, saaledes at der mellem de to runestener 

 mulig endog kan ligge en tid av henved to menneskealdre. 



Det er av vigtighet for bestemmelsen av Tu-stenens tid, at den 

 for b, t og I har former (henholdsvis $, \ og t)> som ellers kun 

 kj endes fra svenske indskrifter med runer av Rok-typen, hvilke 

 ikke kan være meget yngre end aar 900. Saaledes har Sparlosa- 

 indskriften (Vestergotland) for I formen t- Da denne indskrift til- 

 like har >K med betydningen a, har Bugge (Norges Indskrifter I, 



1 ) I den s. 8 anm. 3 nævnte bemerkning hos Lind. 



2 ) Jfr. om disse to stener M. Olsen, Afhandlinger viede Sophus Bugges 

 Minde s. 8 ff. og den der citerte literatur. 



3 ) Fornvannen 1907 s. 86 ff. 



