1909] De to runestener fra Tu og Klepp paa Jæderen. 23 



foretok til den fagre jotunmø Gerd, Gymes datter, hvem han ved 

 galdre og tryll eruner vandt til sin herre. Til færden maatte Frøi 

 overlate Skirne sin hest og sit sverd. Hertil sigtes der, naar det 

 i Lokasenna 42 heter, at Frøi med guid kjøpte Gymes datter og 

 bortgav da ogsaa sit sverd; 1 ) derfor kan han ikke kjæmpe, naar i 

 Ragnarok Muspells sønner rider frem gjennem Mørkskogen. Men 

 førend Frøi vandt Gerd, hadde han, maa vi tænke os, en kamp at 

 utstaa med hendes bror Bele, 2 ) hvem han, da han manglet sit 

 sverd, slog ihjæl med et hjortehorn (Snorres Edda I 124). Saa- 

 ledes maa Frøi ubevæbnet være kommen til det møte, som Gerd 

 hadde lovet ham i lunden Barri, naar ni nætter var ledne. Som 

 den ubevæbnede gud kan altsaa Frøi karakteriseres, og saaledes er 

 han, som nævnt, fremstillet paa de figurerte plater. Paa disse sees 

 han ogsaa at bære en armring om haandledet. Deri tør vi kanske 

 se ringen Draupnir, som ifølge Skirnismål 21 tilhører Frøi. Dog 

 maa der mindes om, at armringe i vikingetiden hørte til høvdingens 

 vanlige utstyr. 



„Paa ... de bedst udførte af pladerne holder kvinden i sin 

 f reinstråkte haand en smal, oventil togrenet gjenstand, der kunde 

 tænkes at skulle forestille en gren med blomst eller blade" (Gustaf- 

 son). Dette passer udmerket til Frøis elskede Gerd, der tør opfattes 

 som repræsentanten for jordens (åkerens) frugtbarhet. Hun optræ- 

 der derfor paa guldplaterne med plantelivets symbol. 



Desværre kan vi ikke sikkert bestemme, hvad hun holder i 

 haanden. Mens fremstillingen av dyr og mennesker er gammel og 

 yndet i Norden, kj endte den norske stil i vikingetiden, saaledes som 

 dr. Schetelig fremhæver for mig, ikke konventionelle uttryksformer 

 for ting henhørende til planteverdenen. Naar guldplaternes kunstner 

 (eller kunstnere) med det, som kvinden holder i haanden, har villet 

 fremstille noget fra planteriket, er derfor resultatet blit saa ubestem- 

 melig, om end sandsynlig forstaaelig for samtiden. 



Hvis man dog — efter forslag av professor i botanik N. Wille — 

 turde forklare gjenstanden i kvindens haand som et kornneg, hvad 

 baade dr. Schetelig: og jeg finder mulig, vilde dette stemme al- 

 deles fortrinlig med mine utredninger i „Maal og minne" 1909 

 s. 24 ff. om Barri, som i Skirnismål er navnet paa den lund, hvor 



*) Gulli keypta — léztu Gymis dottur—ok seldir ftitt sva sverd. Jfr. Skirn. 8 f. 

 . 2 ) Da Skirne kommer ridende til Gymes gaard, frygter Gerd at det er 

 hendes brors bane, som er utenfor (Skirn. 16). Hermed maa sammenholdes ut- 

 trykket bani Belja om Frøi (Voluspå 53). 



