28 Magnus Olsen og- Haakon Schetelig. [Nr. 11 



som har tilhørt Frøias helligdom i hovedbygden, d. v. s. i egnen 

 omkring Tubakken i Klepp (jfr. Nærland i forhold til den langt 

 større og sikkert ældre nabogaard Njæreim i Time), og skal vistnok 

 ikke opfattes som et minde om en selvstændig helligdom for Frøia. 



Tubakken, hvor frugtbarhetsgud ep arret Frøi og Gerd sandsynlig 

 har hat en helligdom, er Jæderens største høide (høieste punkt er 

 den saakaldte ,,Tinghaug") og har en meget central beliggenhet i 

 en egn, hvor akerbruk i vikingetiden maa ha spillet en vigtig rolle. 1 ) 

 „Det hele strøk [omkring Tubakken] er som oversaad med fortids- 

 minder og fremkalder et eget, næsten overvældende indtryk" 

 (Bendixen). 2 ) Straks nordenfor Tubakken ligger gaarden Klepp, 

 hvorefter en skibrede i middelalderen hadde navn. 3 ) Her har der 

 sikkert ogsaa i den yngre jernalder været et samlingssted for 

 sjøfarere, som paa vikingetog og kjøbmandsfærd knyttet de for- 

 bindelser mellem jædersk og mansk runeskrift og billedkunst, hvorom 

 Tu-stenens og Klepp-stenens runer og Tu-stenens billedlige frem- 

 stillinger er sikre vidnesbyrd. 



Den fornemste æt i dette gamle kulturcentrum har været den, 

 som vi kjender fra Tu- og Klepp-stenene. Et av dens mest frem- 

 ragende medlemmer i 10de aarh. var Helge paa Klepp, som har 

 reist Tu-stenen efter sin broder Ketil. Efter hans broderdatter 

 Aasgerd har dennes mand Tore Hordssøn reist Klepp-stenen og 

 med stolthet ristet runer, som fortalte om hustruens høie byrd. 

 Høvdingen paa Klepp, som rimeligvis har hat herses værdighet, 

 har uten tvil været Frøis-gode ved bygdens helligdom. Her har 

 vel ogsaa en gydja av Helges æt forrettet, da der, som vi vet fra 

 fortællingen om Gunnar helming (Flateyjarbok I 338), til Frøis 

 dyrkelse hørte en prestinde, Frøis „hustru", med hvem guden mentes 

 at leve i virkelig egteskap. Det er ikke umuligt, at navnet Asgerbr, 

 som bæres av Helge's broderdatter og som kanske er gammelt i 

 ætten, ved sit andet sammensætningsled oprindelig har hat hensyn 

 til Gerdr, som i Skirnismål er den kvindelige person i frugtbarhets- 



x ) Jfr. Snorres skildring av Erling Skjalgssøns gaard paa Sole i Haaland 

 (hann gaf peim [prælum sinum] akrlpnd at sd ser korni Heimskr., Ungers utg., 



S. 231.27). 



2 ) Om forti dsminderne i denne egn, hvorav mange er fra den ældre jernalder, 

 kan henvises til B. E. Bendixen, Aarsheretn. 1879 s. 60 ff. 



3 ) Dipl. Norv. IV 399, 400 1386, 413 1388, 481 1395, 619 1431, II 538 

 1434, IV 735 1487, 736 1487. Ogsaa kaldt Haugs skipreida efter gaarden Hauge 

 lige under Tubakken (Dipl. Norv. III 567 1445, IV 664 1448). 



