J. Kekstad. [No. 1 



1845; thi tilbagegangen i denne tid bliver saa meget mindre end 

 baade tidligere og senere. 



Naar man imidlertid ser paa de udtryk, de benytter (Naumann : 

 mehr als 2000 Puss, Dueochee: environ 700 métres), faar 

 man det indtryk, at deres afstandsangivelser ikke kan bero paa 

 virkelig maaling, men paa en omtrentlig anslaaen efter øiemaal. Og 

 vi ved, man paa den vis, naar det som her gjælder større afstande, 

 let kan anslaa feil endog paa mere end 100 m. 



At Nigardsbræen imidlertid gik noget frem i aarene 1830—39, 

 bekræftes af den svenske botaniker A. E. Lindblom, som sommeren 

 1839 gjorde en reise i Norge. Han siger om Nigardsbræen: 1 ) 

 „ Folket, som bebodde de strax vid glacierens slut uppbygda små- 

 gårdarne, ville hafva mårkt, at den under de sista åren borjat tilltaga, 

 d. v. s. skrida framåt, ehuru detta framåtskridande sker omarkligt 

 och sardeles i år snarare varit ett stillastående." 



7. Faabergstølsbræ. Denne bræ kaldtes i ældre tid oftest 

 Bjørnstegsbræ efter den nærliggende Bjørnstegadnsæter. Nu benyttes 

 dette navn sjeldnere, hyppigere derimod Faabergstølsbræ. Dette 

 har ført til nogen konfusion i bræliteraturen. P. A. Øyen 2 ) siger 

 saaledes: „I denne forbindelse kan det have sin interesse at minde 

 om, at Naumann beskriver et fænomen fra „Faabergstol-Brå oder 

 BiOrnestegs-Brå" paa en saadan maade, at man ser, der er foregaaet 

 en sammenblanding, idet der tydelig sigtes til Faabergstølsbræen. 

 Øyen tager her feil. Natjmanns udtryk paa det anførte sted er 

 ganske korrekt med undtagelse af Faabergstol for Faabergstøl. Det 

 er hr. Øyen, som bringer ind ugreie, idet han saavel paa side 173 

 i den nævnte afhandling, hvor Naumann citeres, som paa side 163, 

 hvor Bohe citeres, omtaler Bjørnstegsbræen paa en saadan maade, 

 at læseren maa faa det indtryk, den Bjørnstegsbræ, som her omtales, 

 skulde være en ganske anden end Faabergstølsbræ. Dette er dog 

 ikke tilfældet. Baade Natjmanns og Bohes udtalelser paa de anførte 

 steder refererer sig netop til denne bræ, som omkring 1740 rykkede 

 saa langt frem, at den gik tversover Jostedalselven og skruede mod 

 den anden dalside. Derved blev det meget vanskeligt at komme 

 frem til de ovenfor bræen i dalen liggende sætre, Faabergstølen og 

 Øiesæteren. 



x ) Vandring- i Norrige, sommaren år 1839 af A. E. Lindblom (Kngl. Vetensk. 

 Academiens Handlingar f. å. 1839, s. 289. 



2 ) P. A. Øyen, Bidrag til vore bræegnes geografi (Nyt Mag. for Naturv., 

 B. 37, s. 172.) 



