50 



J. Rekstad. 



[No. 1 



^f 





M^^nfH 



jgfål *. - 



^ ^: '^ ^' '■ : 



- ,: • 







H^^;' .'^ .--^.>,< r - •;• *„■■■ ■ ._,;•; " 



■,^M 





,^r " ^-':' 



~\ - , - ■ 



': ■ " ' "'' '■-'-- - l 



. ^y -_ _ -— - --. -_^- ^ 



Fig. 24. Faabergstølsbræens ende seet fra merke 2, den 5te septbr. 1903. 

 Det sorte kryds betegner beliggenheden af merke 1. 

 Til den sort stregede linie naaede bræens spids den Ilte septbr. 1899. 

 Af stand fra merke 1 til bræens kant i retning N 5° O retv. 1899 11 / 9 108 m. 

 - „. — 1 „ — - i — — — 1903 % 130 „ 



Tilbageg ang 1899—1903 22 m. 



Den søndre side af bræen har altsaa i de sidste 4 aar gaaet 

 betydelig mindre tilbage end bræens spids, som ovenstaaende maa- 

 linger viser. 



8. Lodalsbræen. Denne bræ kommer fra vestnordvest ned i 

 det øverste af Stordalen, den nordligste og ubeboede del af Joste- 

 dalen, til 650 m. o. h. (1903). Den dannes ved sammenløbet af 

 4 bræer, som har sit ndspring i egnen om Lodalskaapa. Det er 

 den bræ i Norge, der, saavidt mig bekjendt, har de største midt- 

 moræner. 



Længst tilvenstre paa vort billede sees en bræ at støde til 

 Lodalsbræen. Dette er Snehættabræen, som med steilt fald sender 

 sine forrevne ismasser i nordøstlig retning ned mod Lodalsfladen, 

 det flade parti af bræen midt paa billedet. 



Ved Lodalsbræen indhuggedes i 1899 to merker 1 ) i fast berg 

 og smaa varder opreistes ved siden af dem, for at de lettere skal 

 kunne gjenfindes. 



*) Konfr. Iagtt. fra bræer 

 Undersøgelses Aarbog for 1902). 



Sogn og Nordfjord, s. 43 (Norges geolog. 





