1904] Fra Jostedalsbræen. gl 



ment de Tune å 1'autre. On pourrait s'étonner que des 

 observateurs aussi persévérants qu' Agassiz, Foebes, 

 Tyndall soint arrivés, å ce propos, å des conclusions si 

 aberrantes, et nous en avons cherché la raison. Agassiz 

 eut la bonne fortune de porter plus spécialernent ses 

 études sur le glacier de TAar inférieure, ou les connex- 

 ions entre la stratification initiale et les bandes bleues 

 sont particuliérement évidentes, et cela nous explique la 

 nettete de ses conclusions." 



Til samme resultat er ogsaa H. Hess 2 ) ved sine undersøgelser 

 kommen. Han siger saaledes (1. c, s. 29): „Die zumeist hori- 

 zontalen Schichten des Firnes werden beim Ubergang 

 aus dem weiten Firnbecken in das enge Thai, das die 

 Gletscherzunge bestreicht, in loffelartig ineinanderge- 

 fugte Lagen umgeformt. Weil aber auf der Gletscher- 

 zunge eine andere als die mit dem Nåmen „Bånderung" 

 bezeichnete Structur mit åhnlicher Anordnung der Lagen 

 nicht beobachtet wird, so ist es hochst wahrscheinlich, 

 dass die Banderung aus der Firnschichtung entstanden 

 ist." 



Yed vore bræer er det i almindelighed meget vanskeligt at 

 kunne følge lagningen fra firnomraadet og nedover, saa man kan 

 paavise den direkte forbindelse mellem sneens lagning og isens i 

 de nederste partier af bræerne. Sidste sommer lykkedes det mig 

 imidlertid at kunne følge lagningen i Snehættabræen fra dens ud- 

 spring oppe i Jostedalsbræens snemasser til der, hvor den forener 

 sig med Lodalsbræen. Snehættabræen er gjennemsat af et meget 

 regelmæssigt system af transversal-spalter, der løber i buer henover 

 bræen, med den konvekse side vendende opad. I disse kan man 

 skridt for skridt følge lagningen nedefter bræen. Yistnok viser 

 isen fleresteds dislokationer, men lagningens forløb er dog alligevel 

 tydelig, saa der ingen tvil kan herske om, at den lagning, man har 

 i Snehættabræen ved dens sammenløb med den egentlige Lodalsbræ, 

 tager sit udspring fra sneskikterne i bræens firnomraade. Under 

 bræens bevægelse lider naturligvis den oprindelige lagning en stærk 

 omformning saavel ved den skjæring, der frembringes ved den for- 

 skjellige hastighed, hvormed de forskjellige partier af isen bevæger 

 sig, som ved trykket og brækornenes voksen nedefter bræen. 



1 ) H. Hess, Ub er den Zu sammenhang zwischen Schichtung und Banderung 

 der G-letscher (Neues Jabrbuch flir Mineralogie etc, Jahrgang 1902, I). 



6 



