



1904] Bidrag til kjendskaben om Mesoplodon bidens, Sow. IX 



skulde muligens tyde paa at spalten, hvis rand var graalighvid, var 

 en ardannelse efter ydre beskadigelse. Det kan dog ogsaa være 

 muligt, at den er en levning fra fosterstadiet, da navlestrengen hos 

 hval erne er fæstet til det sted, hvor spalten lindes. Dens plads vil 

 sees paa tegningen af hvalens bugside. 



Tarmkanal og ventrikel var tom. 



Farven var saavel paa ryg- som bugsiden dyb sort med spredte 

 uregelmæssige hvide og graa flekker og streger, som særlig var 

 talrig paa siderne og bag øiet, derimod var de sparsomme paa ryg- 

 siden og paa bugsiden manglede de ganske paa den fordre halvdel. 

 Den sorte farve paa bugsiden var noget mere begsort end paa ryg- 

 siden, hvor farven havde et blaaligt skjær. Flekkene og stregene 

 var noget talligere end her afmerket paa tegningen. Nogle af dem 

 syntes ai være arclannelser efter saar, hvalen havde paadraget sig. 

 De fleste forfattere beskriver farven hos Mesoplodens bidens som 

 mørk paa rygsiden og lys paa bugsiden, der lindes dog ogsaa omtalt 

 individer, der som dette var ensfarvet mørk, saaledes af Southvtell 

 og Harmer. Lyse uregelmæssige flekker og streger er tidligere 

 iagttaget og omtales af Sowerby, Southwell og Harmer, South- 

 well og Clarke, Turner, Bell, Lydekker og A. H. Malm. 



Omkring anal- og genitalaabningen samt omkring den oven- 

 nævnte spalte paa bugsiden var farven graalighvid. Svælgfurerne 

 var ligeledes graalighvide. Den lyse farve løber her sammen i en 

 spids vinkel foran det fordre konvergerende parti af furerne. Graalig- 

 hvid var endvidere „pandefurens" farve. Mundhulen er sort pig- 

 menteret, dog strækker ikke denne farve sig til selve svælget. Den 

 fordybning eller grube i overkjæven, hvori alveolartanden stikker 

 ind, naar munden lukkes, mangler ganske pigmentering; den var hvid. 



Denne hvals hud minder nærmest om huden hos Ziphius cavi- 

 rostris. Som hos denne art ligger der under epidermis et horizontalt 

 forholdsvis fedtfattigt bindevævslag, der af Kukenthal betragtes 

 som corium, medens han betegner det derunder liggende væv som 

 subcutant bindevæv (cfr. "Weber). Da imidlertid disse to bindevævs- 

 lag ikke er i distinkt adskilte, men tvertom gaar umerkelig over i 

 hinanden, skulde jeg i overensstemmelse med Fjelstrttp være mest 

 tilbøielig til at kalde dem begge læderhuden og da det under epi- 

 dermis liggende lag stratum papillare og det andet strcdum retieulare. 

 Stratum corneum er 0.3 — 0.4 mm. tyk, det løsner meget let fra det 

 underliggende stratum mucosum, som er 1.5 — 2 mm. tyk. Læder- 

 hudspapillerne er ca. 0.7 mm. lang. Den finere bygning af huden er 



9 



