I 



det etterfølgende fremlægges beretning om undersøgelserne 

 over klipfiskesoppen, drevne ved Bergens Museum i aarene 1902 — 

 1904. Disse undersøgelser har hovedsagelig tåget sigte paa løs- 

 ningen af det store praktisk-videnskabelige spørgsmaal, at finde 

 midler til at uskadeliggjøre soppen i den praktiske bedrift. Yed 

 udgivelsen af min forrige beretning om samme emne (Bergens Mu- 

 seums Aarbog no. 7 1901) havde vi vished for, at: 



1. K. 1 ) er en plante, hvis spirer til stadighed i større og mindre 

 mængder findes paa de steder, hvor der arbeides med fisk. 



2. Klipfisken er meget ofte sopsmittet, allerede medens den ligger 

 til tørring paa bjerget. 



3. Spirer af k. paatræffes meget ofte i saltet. 



4. Udenfor de steder hvor der arbeides med fisk og de boder 

 hvor saltede madvarer opbevares, er k. meget sjelden at 

 træffe. 



Den opgave, som nu forelaa, var ved yderligere eksakte under- 

 søgelser i den praktiske bedrift at klargjøre aarsagsforholdet mel- 

 lem soppen og fisken. Resultaterne af de forrige undersøgelser 

 gjorde det rigtignok til vished, atk. er en „hussop", som naturmæssig 

 ikke staar i forbindelse med fisken, men som kun ved undladelse 

 af hensigtsmæssige foranstaltninger har faaet udvikle sig i Md 

 frihed og som derfor findes i store mængder paa alle steder, hvor 

 der arbeides med fisk. Men disse undersøgelser havde ikke været 

 omfattende nok til, at man herpaa kunde bygge nogen endelig' og 

 sikker arbeidsplan. Af særlig stor betydning var det at finde, hvor 

 den afgj ørende og for fisken farligste smitte linder sted. 



*) Med k. menes her og i d^t efterfølgende klipfiskesoppen. 



