38 Kr. Høye. [No. 9 



steder, hvor fisken har „slaaet sig", ligesom det ogsaa viser sig, 

 at de tørreste prøver er de, som har staaet sig bedst under lag- 

 ringen. Skjønt det naturligvis ikke er helt afgjort, er der dog 

 overveiende sandsynlighed for, at naar f. eks. no. 15 har staaet sig saa 

 godt som sidste kolonne viser, er aarsagen den usedvanlig lave 

 vandgehalt 34.5 %, som denne prøve er bragt ned til. Det er jo 

 i og for sig en undtagelsesvis tørhedsgrad, som kun i de sjeldneste 

 tilfælde opnaaes og da kun med liden og mager fisk. 



Af de to forsøgsrækker ser vi, at fiskens vandgehalt under de 

 nuværende smitteforhold ikke spiller den altbeherskende rolle, som 

 man i almindelighed tror, den er kun et medvirkende moment, som 

 i betydning staar langt tilbage for hovedbetingelserne, nemlig soppen 

 selv, dens større eller mindre spireevne, tidspunktet for smitten, 

 dennes intensitet, ydre temperaturforhold under saltningen, tørrin- 

 gen og lagringen. 



Nu kan der vel neppe være tvil om, at under lige smitte- og 

 udviklings forhold vil en fugtigere fisk hurtigere ligge under for 

 soppen end en tør fisk; men den lavgrænse, som bevislig beskytter 

 fisken mod sopudvikling, gaar ned under 30 %, og ned til dette 

 lavmaal er det ikke muligt at bringe klipfiskens vandgehalt. Den 

 tyndeste og mindste fisk kommer meget sjeldent under 34 %, mid- 

 delstor fisk lader sig vanskelig bringe ned under 37 — 38 % ved 

 almindelig bjergbehandling, en stor, fyldig fisk vil neppe vise lavere 

 vandgehalt end omkring 40 % og paa .fisk med disse vandmængder 

 (36 — 40 %) kan soppen vokse meget godt under almindelige lag- 

 ringsforholde i pakbod. (Konf. tabel I no. 6. 29. 33. 35. 37.) 



Med hensyn til den rolle saltgehalten spiller for fiskens hold- 

 barhed er det af de to tabeller ikke muligt at udlede andet, end 

 at den inden de grænser, som betinges af den nuværende behandling, 

 ca. 17 — 24 % } og under de nuværende smitteforhold er uden paa- 

 viselig indflydelse. 



Betragter vi de 6 sammenligninger mellem prøver fra de to 

 forsøgsrækker, ser vi, at ved ligelig infektion vokste i sammen- 

 ligning I soppen hurtigst paa den mindst salte, i II var salt- 

 gehalten omtrent ens, i III vokste den i to tilfælde hurtigst 

 paa den mest salte, i IV omvendt, i V og Yl hurtigst paa den mindst 

 salte. At soppen i fire af seks tilfælde vokste hurtigst paa den 

 mindst salte er en omstændighed, som nærmest maa ansees som en 

 tilfældighed og som bliver at tilskrive andre grunde; thiiVogTI 





