1904] Undersøkelser over klipfiskesoppen. 39 



er forskjellen, 0.7 til 1.16 %, altfor liden til at kunne influere paa 

 soppens vækst, og hvad angaar sammenligning IV, hvor forskjellen 

 udgjør 5 %, viser det sig ved samme prøve, at en saltgehalt af 23 % 

 ikke er tilstrækkelig til at forhindre, at fisken bliver sort af sop, 

 naar udviklingsbetingelserne er gunstige. 



Nogen beskyttende grænse lader der sig med de raadende smit- 

 teforhold ikke paavise. Vi ser, at efter 6 maaneders lagring paa 

 pakbod befinder soppen sig i rig udvikling paa fisk med fra 21.49 % 

 til 23.16 % saltgehalt. (Konf. tabel I no. 26 og 32.) Middelsalt- 

 gehalten i den norske fisk beregnet efter 70 analyser beløber sig 

 til 19.73 %. 



Fra laboratoriekulturerne ved vi, at soppen vokser paa sub- 

 strater med fra 5—30 % salt, at optimum ligger ved omtrent 10 % 

 og at den eneste indflydelse, som kan konstateres af den stigende 

 saltmængde, er en smule langsommere vekst. Soppen kan ikke saltes 

 ihjel, da den vokser i mættet saltlage. Som vi har seet af prøverne, 

 kan vistnok en høi saltgehalt i forbindelse med en lav vandgehalt rent 

 mekanisk for en tid beskytte en fisk mod sopudvikling derved, at den 

 rigelige udkrystallisering af saltet enten forhindrer de hidflyvende spirer 

 at naa ned i kjødet og derved forebygger deres spiring, eller den be- 

 dækker de allerede i udvikling komne celleklumper og forhindrer 

 deres videre vækst og fruktifikation. Men virkningen varer kun, 

 saalænge fisken kan forhindres fra at „slaa sig", hvorved saltbelæg- 

 get forsvinder; saasnart dette finder sted, er en saadan fisk ikke 

 bedre beskyttet mod sopudvikling end enhver anden. 



