66 Kr. Høye. [No. 9 



Resumé. 



Klipfiskesoppens forhold til saltet fremgaar med al ønskelig 

 klarhed af de gjorte analyser. Saltets bestand af sop paa de tre 

 etaper, produktionssted, skib og pakbod, viser sig for de hidtil 

 undersøgte saltsorter at udgjøre henholdsvis 6 — 832 og 39000 spirer 

 pr. kg. Af denne sammenstilling maa Lissabon- og Setubalsaltet 

 udgaa, da det viser sig efter de fremkomne meddelelser, hvad 

 analysernes resultat forøvrigt selv peger paa, at prøverne er hentede 

 paa en maade, som borttager al garanti for, at den af analyserne 

 angivne sopbestand virkelig er den i saltet indeholdte. 



Alle de 154 udførte analyser af salt, deri indbefattet ogsaa 

 Setubal- og Lissabonsaltet, viser os, at saltet ikke er den op- 

 rindelige smittekilde for klipfisken, men at det er den 

 tørrede fisk med sin mer eller mindre udviklede sop- 

 vegetation, der selv optræder som mer eller mindre 

 direkte smittebærer, først for saltet, dernæst for sig selv, ved 

 at alle de lokaliteter, som tjener til opbevaring for fisk og salt, 

 impregneres med frø fra de udviklede sopkolonier paa fisken. 

 Anden oprindelig smittekilde lindes ikke. Naar saltet paa grund 

 af svigtende renlighedsbegreber lidt efter lidt er udartet til at blive 

 den for fisken farligste direkte smittebærer, er det ikke saltets skyld, 

 men omgivelsernes. Arbeidet mod soppen maa derfor tåge 

 sin begyndelse fra det punkt, hvor kardinalfeilen ligger, 

 nemlig pakboden. 



