1904] Undersøgelser over klipfiskesoppen. 95 



Til sammenligning hermed tjener endel prøver fra udesinficerede 

 ekspeditioner, som samtidig laa ved samme temperatur. Befængt- 

 heden for disses vedkommende stiller sig som følger: 

 No. 1. Finmarksfisk. Rygsiderne gruppevis sort, fiskesiderne 



langt mindre befængt med fra 8 — 1 0000 

 kolonier. Soppen er tætvoksende, lav, i sam- 

 menhængende, flade grupper som et støv- 

 teppe, hvilket ofte tyder paa oprindelig 

 sterk smitte. 



2. Do. Rygsiderne omtrent helt sort. Paa liske- 



siderne er veksten mindre fremskreden, men 

 ogsaa her er fisken tæt besat. 



3. Do. Rygsiderne omtrent helt sort. Fiskesiden 



er paa den ene fisk temmelig ren. Paa den 

 anden fisk er denne side besat af flere 

 tusind kolonier. 



4. Lofotfisk. Fiskesiderne helt sort, rygsiderne mindre 



angrebne. 



5. Do. Gruppevis sort, saavel paa skind- som paa 



fiskesiderne. 



Helt sort paa begge sider. 

 Gruppevis sort paa rygsiderne, fiskesiderne 

 er mindre angrebne. 



Rygsiden sort, fiskesiden 5 — 600 kolonier. 

 Rygsiden sort, fiskesiden som foregaaende. 

 Tæt besat med sop, er desuden rigelig be- 

 fængt med den for færø- og islandsfisken 

 specielle hvide sarcinomycet. 

 Gruppevis sort, særlig paa skindsiden. 

 200 smaa løse kolonier pr. fisk. 

 9—10000 kolonier pr. fisk. 

 10—15000 kolonier pr. fisk. 



I 1904 blev disse forsøg gjentagne i større udstrækning. For 

 at være bedre sikret mod tab, om en eller flere ekspeditioner paa 

 grund af indtrufne omstændigheder ikke skulde kunne bruges, des- 

 inficeredes et større antal ekspeditioner end forrige aar. Det ryk- 

 kedes mig at faa 15 udrustere i Kristianssund og Bergen til at gaa 



6. 



Do. 



7. 



Do. 



8. 



Islandsfisk. 



9. 



Do. 



10. 



Færøfisk. 



11. 



Lofotfisk. 



12. 



Do. 



13. 



Do. 



14. 



Do. 



