102 Kr. Høye. [No. 9 



man gjør dette ogsaa vil være kvit soppen. Nærmere betragtet 

 viser dette sig at være en paastand, som det endnu ikke er rykke- 

 des nogen at levere et videnskabelig holdbart bevis for, og det af 

 den simple grund at tørringen og behandlingen af fisken paa bjerget, 

 som de i nærværende bog refererede uudersøgelser viser os, kun 

 er et moment af de mange, som betinger sopudviklingen paa fisken. 

 Ethvert forsøg, som ikke fra først af gaar ud paa at kontrollere 

 det, som er hovedbetingelsen for fiskens holdbarhed under vore 

 forhold, nemlig klipfiskesopspirernes tilstedeværelse, deres talrighed, 

 væksthurtighed, veirforhold, saltningstidens længde, o. s. v., er paa 

 forhaand dømt til at mislykkes. Dette har endnu aldrig været 

 gjort, derfor er de oplysninger, som de forskjellige tørremethoders 

 forkjæmpere har ført i marken til støtte for sine paastande, usikre 

 og svævende. 



Paa samme maade forholder det sig med paastanden om færø- 

 og islandsfiskens store uimodtagelighed for udvikling af klipfiskesop. 

 Disse to fiskesorters iøinefaldende større holdbarhed i denne hen- 

 seende er af mange fremført som bevis for behandlingsmaadens 

 indflydelse paa fiskens modstandskraft og for at man ved at be- 

 handle sin fisk paa islands- eller færømaner følgelig skulde opnaa, 

 at fisken holdt sig fri for den generende sopudvikling. Ved nær- 

 mere undersøgelser viser det sig dog, at denne holdbarhed hos 

 disse to fiskesorter overfor klipfiskesoppen kun er tilsyneladende 

 og beror paa ganske andre omstændigheder end behandlingsmaaden. 

 Konf. analyserne no. 95—99, tabel IV, side 42. 



Det maa erindres, at det er infektionsforholdene, som først og 

 fremst er bestemmende for fiskens holdbarhed, og disse stiller sig 

 anderledes for islands- og færøfiskens vedkommende end for den 

 norske fisks. Der er nemlig, efter hvad jeg har paavist i kapitel 

 VII, stor forskjel, om et fiskeparti smittes under saltningen eller 

 om dette først finder sted, naar fisken er færdigtørret. Der er 

 nok af eksempler paa at om spirerne i tør tilstand kommer paa 

 en færdigtørret fisk og denne lagres under saadanne forhold, at 

 den ikke faar slaa sig, kan fisken ligge fra høsten til ud i februar 

 — marts, uden at frøene, tiltrods for at de ligger paa fisken i tusind- 

 vis, faar anledning til at udvikle sig i synbar grad. For den 

 norske fisk er regelen den, at den smittes baade under saltningen 

 og senere. Islands- og færøfisken derimod bliver efter analy- 

 serne at dømme for en væsentlig grad smittet gjennem luften, 



