1904] 



Gravpladsen paa G-rindem og- Rygg i Etne. 



13 



det langtfra er regelen. 1 ) Som man ser af nedenstaaende henvis- 

 ninger kan det belægges med eksempler fra forskjellige landsdele 

 og det maa følgelig have været en r et udbredt skik, at ogsaa mænd 

 har baaret disse spænder. Jeg kj ender imidlertid intet tilfælde, 

 hvor en mandsgrav har indeholdt mere end én spænde, medens 

 kvindegravene gjerne er udstyret med flere. 



Spænden kommer ogsaa først og fremst i betragtning, naar vi 

 skal bestemme gravens alder. De korsformede spænder tilhører som 



as " iii! ir^® 





sA> 



bekjendt væsentlig folkevandringstiden, og da den foreliggende spænde 

 typologisk maa regnes til de yngre former, skulde den være at hen- 

 føre til midten af nævnte periode eller nærmest til begyndelsen af 

 det 6te aarh. efter den af professor Montelius fastsatte tids- 



T ) Af skeletgrave med vaaben og en korsformet broncespænde kan eks- 

 empelvis nævnes: C. 1589 — 94 fra Moldestad, Tveit pgd., Nedenes amt, hvor- 

 fra sverdskedebeslag og spænde er af b. Rygh fig. 197 og 241, B. 1428 — 32 fra Opedal,. 

 Lavik pgd. i Sogn, Lokange N. Olds. i B. M. s. 100. B. 3175 fra Lygre, Lind- 

 aas pgd. i Nordhordland, Ab. 1877 s. 69 ff. B. 4842 fra Bø, Stryn pgd. i 

 Nordfjord. Ab. 1891 s. 148 ff. (spænden er her af sølv og afvigende fra den 

 korsformede type). Endelig fra en brandgrav C. 5153 — 54, Braaten og Veien, 

 Norderhov pgd. paa Ringerike, Ab. 1870 s. 101. — Merk ogsaa en del sam- 

 tidige vaabengrave med en enkelt simpel jernspænde, saaledes : C. 18389 — 96 

 og 18378—88, to gravfund, begge fra Tveito, Tinn pgd. i Telemarken. Ab. 1896 

 s. 70 ff, og C. 19864—76 fra Skjønne, Nore pgd., Buskeruds amt, Ab. 1900 s. 

 300. — Jernspænder som disse kj endes vistnok ikke fra kvindegrave. 



