1904] Entomoloi>iske bidrag- til skjærgaardsfamiaen i det vestlige Norge. H 



det asiatiske Rusland) ikke synes at udpege den som nogen speciel 

 kystform.. 



For livet ude i skjærgaarden synes smithianus at have udviklet 

 enkelte instinkter, som maa være af uvurderlig betydning for en art, 

 der er henvist til at søge sin næring paa de ofte spredt liggende 

 holmer herude. Frem for alt besidder den nemlig en stedsans og 

 en sikkerhed i orienteringen, som vistnok kun faa af dens slegt- 

 ninge eier i en tilsvarende grad. Ret ofte havde jeg anledning til 

 at se den fly ve over sundene mellem øerne, og flere gange traf jeg 

 den under mine baadfarter ude i Feiefjorden i ret betydelig afstand 

 fra nærmeste ø eller holme, styrende mod land med en sikkerhed, 

 som maatte forbause enhver, der holder paa theorien om en gjen- 

 nemgaaende nærsynthed hos disse insekter. 



Over denne humlearts orienteringsevne havde jeg forresten i 

 den forløbne sommer anledning til at gjøre flere ganske interessante 

 iagttagelser, som muligens vil blive publicerede paa et andet sted, 

 og som jeg derfor her ikke vil gaa nærmere ind paa. 



Rederne, hvoraf jeg havde anledning til at undersøge ialt 18, 

 laa i mosdækket og blev derfor ofte forstyrrede under høindhøst- 

 ningsarbeidet paa de dyrkede engmarker. Det var ogsaa væsentlig 

 gjennem bønderne, at jeg kom til kundskab om de fleste reder, idet 

 kun faa blev fundne i udmarkerne, hvor smithianus dog var ganske 

 talrig; et af dem blev fundet paa en meget liden holme i moset, 

 der dækkede roden af en blomstrende lonicera-busk. 



Kolonierne var meget smaa, fordetmeste paa kun 7 — 9 individer, 

 og det høieste antal, som det lykkedes mig at tinde i nogen rede, 

 var 9 arbeidere foruden den gamle dronning. 



Et af de største reder, der blev grundigere undersøgt, inde- 

 holdt 31 celler og 5 nyanlæg, der indeholdt eg og unge larver samt 

 et ringe forraad af „bibrød". Af cellerne var 16 smaa arbeider- 

 celler tomme, et par indeholdt pupper, resten var, med undtagelse 

 af 2 dronningceller og 2 han-celler, celler for de saakaldte „ store 

 arbeidere". 



De smaa arbeiderceller havde en længde af 9 mm. og en dia- 

 meter af 7.5 mm., mens dronningcellerne havde en længde af 

 17.5 mm. og en største diameter af 12 mm. Det samlede celle- 

 kompleks havde en største udstrækning af 52 mm. 



Af snyltere fandt jeg i rederne hos smithianus foruden de sed- 

 vanlige acarider og en liden bille-larve, kun Volucetta bombylans 

 og Mutilla europæa, af hvilke den sidstnævnte især var meget tal- 



