1904] Fortegnelse over indkomne sager i 1904. 7 



at have været i ild. Naalefæstet er dobbelt, og naalen 

 har været af jern. Den bedst bevarede viser den eien- 

 dommelighed, at dækpladen er fæstet med fire jernnagler, 

 der alle er anbragt i pladens kant og saaledes, at de sikkert 

 maa være senere tilkommet, 

 b. Brudstykker af nogle faa ubrændte MinJcnagler og ubetyde- 

 lige rester af spundet drev (fra et fartøi?). 

 Fra linder en har det kun været muligt at erholde en 

 skriftlig fundberetning, som er meget forvirret og ikke kan 

 give noget klart begreb om det oprindelige forhold. En alen 

 under overfladen af en aflang sandhaug var der „en brændt 

 fordybning" og ved siden deraf „en grav 2 1 / 2 alen lang, halv- 

 veis fyldt med muld". Finderen lik det indtryk, at dette var 

 tidligere forstyrret; der fandtes kun de faa nagler, som til og 

 med laa „sammenplukket paa ét sted". Spænderne fandtes lidt 

 dybere, for sig selv. (5861). 

 7. Gravfund fra vikingetiden fra Vinje, Stordalen sogn, Stranden 

 pgd., Romsdals amt. 



a. Smaa brudstykker af en jemgryde med skaft (cf. Rygh, 

 fig. 431, mere lig B. M. Aarb. 1903, no. 3, fig. 2). Grydens 

 dimensioner kan ikke maales ; af skaftet er levnet et brud- 

 stykke, 47 cm. langt, lidt bøiet. 



b. Stegejyande af jern (= Rygh, fig. 430), ganske fuldstændig; 

 dog har skaftet været bøiet med forsæt, før den blev lagt 

 i graven, og er nu knækket i to. I hempen øverst hænger 

 en bevægelig ring. Pladens tvermaal er 23 cm. 



c. Et lidet fragment af en jernmJcs. 



d. Halvdelen af et bidsel af jern af den vanlige simple form ; 

 ringens ydre tvermaal er 6.5 — 7 cm. 



e. En smal sigd med ombøiet skaftende; spidsen mangler. 

 Maaler nu 21.5 cm. i r et linje. 



f. En stor jernnøgel, defekt. 



g. En eiendommelig hempe af jern; den ene arm har en fjær- 

 indretning (= B. 4599 d). 



h. En samling større og mindre Minlcnagler af jern. 



Sagerne fandtes ved gravning i en haug, under en helle, 

 som var 3 alen lang og 2 alen bred; „for begge ender" var 

 mindre heller, hvoraf den ene har form „som et hjerte". Af 

 sagerne selv fremgaar med sikkerhed, at graven har været 

 en brandgrav. (5862). 



