O. Nordgaard. [No. 2 



Det maa dog tilføies, at prof. Smitt under artstyperne har 

 grupperet varieteter, som senere forskere har skilt ud som selv- 

 stændige arter, og som følge deraf blir tallet noget større end 

 angivet. 



At tåge parti i artsspørgsmaalet er meget vanskeligt, og inden 

 slegter med betydelig variationsevne blir det vel nærmest en skjøns- 

 sag, hvor artsgrænsen skal sættes. Der kan saaledes være adskillig 

 grund til at opføre f. eks. muccronella ventricosa og aquatilea som 

 varieteter af m. peachii, derimod forekommer det mig, at de 

 øvrige i denne fortegnelse nævnte muccronélla-B,rteT med fuld ret 

 bærer sit artsnavn. Imidlertid viser selv en saavidt konstant form 

 som mue. pavonella smaa differentser fra sin engelske ekvivalent. 



Efter min erfaring er de skorpedannende polyzoer særdeles 

 fyldigt representerede i den arktiske del af vort land, i Nordland 

 og specielt i Finmarken er antallet af oprette eller forgrenede 

 former mindre end f. eks. i Trondhjemsfj orden, hvor f. eks. bicellaria 

 alderi, etc. efter al sandsynlighed har sin nordgrænse. ' Dette 

 hindrer imidlertid ikke, at de grendannende arter, som forekommer 

 i Finmarken, i regelen optræder i luksuriøs udvikling. Man vil 

 saaledes vanskelig kunne finde sidestykke til den rige vækst, som 

 gemellaria loricata naar ved Nordkyn. Kun hos en enkelt art, 

 nemlig caberea ellisii, har jeg sporet nogen forkrøbling hos de fin- 

 markske former. Kolonier af denne art er heller ikke paa langt 

 nær saa almindelige i Finmarken som i Trondhjemsfj orden. 



Skrabninger ved Hammerfest overbeviste mig om, at slegterne 

 schizoporella, muccronella, smittia etc. trivedes udmerket paa de 

 der forekommende mørkfarvede stene. I det hele tåget synes det 

 være en kjendsgjerning, at polyzoerne foretrækker mørke stene for 

 lyse, kvartsholdige ; paa de sidste er det yderlig sjelden, jeg har 

 fundet polyzokolonier. Valget af fæste er visselig ikke altid tilfæl- 

 digt. Enkelte vælger fortrinsvis kappen af ascidier til opholdssted, 

 atter andre hydroider, alger, ormrør eller lignende ; i denne forbin- 

 delse kan dog nævnes, at de bedste eksemplarer, jeg nogensinde 

 har fundet af muccronella abyssicola, forekom paa dampskibskul i 

 indløbet til Svolvær i Lofoten (30 — 60 favnes dyb). 



De store laminarier saavelsom andre algearter var ogsaa i 

 Finmarken rigt besatte med polyzokolonier, men neppe i den grad 

 som tilfældet er i det boreale havbeite. Almindeligst paa laminari- 

 ernes thallium var celleporella hyalina, ligeledes kan nævnes liche- 

 nopora hispida og verrucaria, mens membranipora membranacea, 



