1894 — 95] Dæmmevand. 





godtsom aldeles oppe i selve Jøkulen, og det synes at have faaet 

 sit Navn af den Opclæmning, det undertiden, efter hvad der af 

 paalidelige Folk berettes, underkastes derved at Jøkulens Iismasser 

 tiltage og udfylde den hele Kløft lige over til Luranuten. Naar 

 Iisdæmningen da omsider brister, styrter hele den opstuvede Vand- 

 masse ucl med voldsom Fart, og bringer Simedalselven til at træde 

 høit over sine Bredder, hvorved stor Skade anrettes paa Markerne 

 nede i Dalen, og flere Strækninger formelig bortrives. Heldigvis 

 skal dette Phænomen idetmindste ikke indtræffe oftere, end hvert 

 20de Aar, og i den senere Tid har det ikke engang funclet Sted 

 siden 1813, thi Jøkulen skal i de sidste Aar have tåget meget af. 

 Til Rembisdalsvandet udskyder Jøkulen en betydelig Gletscher" 4 ). 



Den næste optegnelse, som jeg har stødt paa, er af meget 

 nyere datum;- men da den ogsaa kun foreligger i manuskript, skal 

 l'eg meddele den her. Den skyldes kaptein Lowzow, der, idet han 

 omtaler Rembesdalsskaaken, siger, at „dens øverste Deel udskyder 

 mod Nord en Arm til Dæmme-Vand imellem Jøkulen og Luranuten, 

 der har sit TiJløb fra Jøkulen og Udløb under Isbræen i Eembes- 

 dalsvand. Det hænder undertiden, at dette Udløb tilstoppes af 

 Isstykker fra Bræen, og at Dæmmevand derfor voxer op til en 

 svær Høide, indtil det endelig bryder sig Udløb, og da skeer dette 

 gjerne med saadan Voldsomhed, at betydelig Skade anrettes i 

 Simadal, idet Elven fra det saa pluclselig opvoxende Rembesdals- 

 vand oversvømmer og ved sin rivende Fart ødelægger Gaardenes 

 Ågre og Enge, borttager Broer m. V. Der har været anstillet 

 forskjellige, men hidtil frugtesløse, Undersøgelser om, hvorvidt og 

 paa hvilken Maade saadan Skade med en rimelig Bekostning skulde 

 tunne forebygges" 5 ). 



De ødelæggelser, som de med vekslende mellemrum og veks- 

 lende styrke tilbagevendende oversvømmelser i Simoclalen foraar- 

 sager, har ogsaa henledet cle offentlige autoriteters opmærksomhecl 

 paa dette mærkelige fænomen. Og efterat der var indkommet 

 andragende fra Eidfjords herredsstyrelse om at erholde de ved- 

 rørende forhold undersøgt ved offentlig foranstaltning, lod kanal- 

 direktøren i september 1893 en saadan undersøgelse anstille ved 

 hr. assistent Steen. 



Af en „ Skrivelse fra Kanaldirektøren til Arbeidsdepartementet, 

 dateret 2. December 1893" hiclsættes følgende: „ — — — har 

 det ærede Departement ved Skrivelser af 30. August, 2. og 16. 

 September d. A. oversendt Gjenpart af et fra Amtmanden i Søndre 



