12 Peter Annæus Øyen. [No. 3 



rundede gneiskupper viser den eroderende krafts karakter tildels; 

 men ellers er forholdet her for en stor del det samme som ellers 

 i den evige snes region — frostsprængning og atmosfæriliernes 

 virksomhed har udvisket de finere mærker efter isens arbeide. Man 

 ser tydelig for sig, „dass an einer und derselben Stelle die Arbeit 

 des einen oftmals auf die Zerstorung der Werke des ånderen 

 gerichtet ist" 14 ), — det maa ofte blive de store træk, som maa lede 

 ud af detalj ernes labyrint. 



Jeg kunde ikke ved mit besøg ved Dæmmevandets søndre ende 

 opdage noget mærke efter tidligere høiere vandstand, hverken i 

 form af terrasser eller i form af strandlinier i løst materiale eller 

 fast fjeld. Steen kunde heller ikke opdage noget lignende. Imid- 

 lertid meddeler Mitnko, at der ved søens nordlige ende „are marks 

 showing that the water from the pond-lakes has gone over the 

 mountains on that side.*' og han siger videre, „that the markings 

 here referred to can be nothing else than the remains of an old 

 lake beach." 15 ) 



Helt siden Linke og Pennant i forrige aarhundrede beskrev 

 saaclanne høitliggende mærker, der kunde tyde paa gammel vandstand, 

 har dette fænomen været gjenstand for en særdeles livlig disknssion. 

 Især har cle berømte „Parallel Roads of Glen Roy'' været ivrig 

 diskuterede helt siden begyndelsen af dette aarhundrede, cia de af 

 Mac Culloch blev trukket ind i den videnskabelige diskussion. 



I Skandinavien har spørgsmaalet om høitliggende vandstands- 

 mærker i den senere tid fremkaldt en livlig diskussion, foruden 

 ved flere andre forskeres arbeide især foranlediget ved H6gbom's 

 og Hansen's interessante undersøgelser. Det tør nok være, at der 

 i cliskussionens hede til sine tider har været generaliseret vel meget 

 paa den ene side, medens man paa den anden side har forsømt 

 at regne med de geofysiske faktorer, som i nutiden er mindre 

 fremtrædende, i svunclne tider udentvivl var langt mere effektive. 

 Jeg vil ikke ved denne anledning gaa nærmere ind paa de interes- 

 sante fænomener, som knytter sig til dette spørgsmaal, da jeg 

 grundet paa endel studier over det sydlige Norges postglaciale for- 

 hold agter senere at behandle dem mere i sammenhæng. De forhold, 

 som Norges nuværende glaciation blandt andet ved sine isdæmmecle 

 søer antyder, gjør dog, at man visselig, som ogsaa Reusch 16 ) gjør 

 opmærksom paa, ikke maa sætte de lokale forhold formeget ud af 

 betragtning. Man faar visselig regne saavel med isdækkets større 

 udstrækning for øie som med muligheden af opdæmmede bræsøer.. 



