1894—95] Ichthyologiske notiser. 13 



sidste eg. Herpaa tyder de fire unge individer, som „Knigh 

 Errant" og „Triton" expeditionerne hjembragte fra de store Atlan- 

 terhavsdyb (505 — 555 fv.), (cfr. Gunther 1 ). 



Hos en hun, der blev fanget den 18de december 1893 ved 

 Strudshavn paa 30 favnes dyb, fandt jeg to næsten fuldt udviklede 

 eg i de uterine udvidninger af oviducterne, et i hver. Ligesom de 

 af Lilljeborg beskrevne eg var de delte ved en „strictur" (S) i 

 to dele, af hvilke den bagerste, smalere del endnu laa i skal- eller 

 egleclerkjertelen. 



Eggets længde er 112 mm., deraf maaler elet egentlige eg 

 (til stricturen) 79 mm. Fortil er det 9 mm. bredt, ved stricturen 

 er bredden 11 mm., dets største bredde er 26 mm. Den tynde 

 høie kjøl langs eggets flade side strækker sig fra den bagerste 

 spids, hvor clen dog er bredere, og endnu ikke fuldt udviklet 

 til ca. 6 mm. fra den forreste tvert afskaarne ende. Kjølens 

 største høicle er 4 mm.; den ligger 10 — 15 mm. foran stricturen. 

 Herfra aftager den successivt mod eggets ender. Den lave bredere 

 kjøl paa den konvekse side kan forfølges fra eggets bagerste del 

 til omtrent dets midte. Forøvrigt samstemmer egget ganske med 

 det af Lilljeborg beskrevne. Dets farve er horngult. Den ba- 

 gerste del, der laa i skalkjertelen, er noget lysere end den forre- 

 ste del og blir i spidsen næsten rent hvid. Denne dels konsistens 

 er ogsaa langt blødere end den forreste dels. Egget var beclæk- 

 ket af et slimlag, som særlig var tykt ved dets bagerste del. En 

 lignende masse opfyldte mellemrummet mellem det egentlige æg og 

 „halepartiet". Det ser saaledes ud til at først blir hinden omkring 

 det egentlige eg dannet, derpaa dannes halepartiet, icletmindste 

 dets forreste stilkede parti og først nu vokser egget sammen med 

 halepartiet. Hvorvidt den traadformige forlængelse af halepartiet 

 ogsaa er dannet, før sammenvoksningen sker, kan jeg endnu ikke 

 angive, det sandsynligste er dog, at den dannes samtidig med sam- 

 menvoksningen af den forreste og den bagerste del af egget. 



Hos en anden hun, fangen den 18de ianuar 1894, fandtes lige- 

 ledes et eg i hver af oviducterne. Af egget var kun hinden om- 

 kring det egentlige æg færdigdannet, alt bagenfor stricturen kunde 

 derimod ikke paavises, selv partiet iige foran stricturen var endnu 

 ikke færdigdannet. Det var noget optrasset og bestod af fine horn- 



1 ) Eeport on the Deep Sea Fishes, Eep. Sc. Ees. Challenger-Exp., Zool. 

 vol. XXII pare 57 pag. 12. 



