14 James A. Grieg. [No. 5 



strænge, som strakte sig ind i skalk) ertelen, egget laa nemlig med 

 sin bagerste ende umiddelbart op til mundingen af skalkjertelen. 

 Denne var fuldstændig opfyldt med slim. Et slimlag bedækkede 

 ligeledes egget. Dets længde var ca. 60 mm., dets største bredde 

 17 mm. De færdigdannede dele af egget lignede de tilsvarende 

 dele af ovenfornævnte eg. 



Raja clavata^ Lin. 



Der er neppe nogen nordisk raja-art, der er underkastet saa 

 store farvevariationer som Raja clavata, særlig synes farven at 

 variere meget hos de yngre individer. Man kan her adskille to 

 former, fen lys og en mørk; mellem dem er der dog umærkelige 

 overgange. Forøvrigt kan man ogsaa hos ældre fuldt udviklede 

 individer gjenfinde disse to former, om end farvefor skjellen ikke er 

 saa udpræget hos dem. 



Den lyse form er gulagtig graa, med større rvsgule og mindre 

 runde sorte flekker. Undertiden kan man endog finde individer, 

 som har farvetegninger paa skiven, der minder meget om dem hos 

 Raja maculata. Til den lyse form maa henregnes den af Mobeau 1 ) 

 og Collett 2 ) omtalte vaiietet med to par store sorte oceller, hvoraf 

 det ene par ligger omtrent midt paa skiven, det andet i nærheden 

 af ventralerne. 



Den mørke form mangler ganske de sorte flekker. Den er 

 sortagtig graa med lysere skiddent gulgraa flekker, der er anord- 

 nede som paa det af Day afbildede exemplar. 3 ) 



De større torne synes ligeledes at være unclerkastede store 

 variationer. Hos fem yngre individer, 2 hanner og 3 hunner, som 

 indkom til den biologiske station ifjorvaar, manglede halen ganske 

 de to siderader med torne. Hos en 438 mm. lang hun, der fan- 

 gedes i Hjeltefjorden den Ilte november 1893, havde den høire 

 siderad to torne, den venstre kun en. Selv hos fuldt udviklede 

 individer er forøvrigt sideraderne meget hyppigt mere eller mindre 

 defekte. Midtraden synes derimod altid at være fuldt udviklet. 



Hos samtlige ovennævnte individer fandtes der midt paa ski- 

 ven en enkelt torn paa hver side af midtraden. Antallet af torne 

 foran og bag øinene varierede fra 1 — 5. Mellem dorsalerne var 



x ) Hist. nat. des Poissons de la France, tome I pag. 361. 



2 ) Meddel, om Norges Fiske 1879—83, Nyt Mag. for Naturvidensk., vol. 

 XXIX pag. 118. 



3 ) Fishes of Great Britains and Irland, vol. Il tab. CLXXI fig, 1. 



