20 James A. Grieg. [No. 5 



28de januar 1894 fødtes i et af akvarierne fire unger, total- 

 længde 252 — 255 mm. 



29de januar 1893. En hun, indkommen den foregaaende dag, 

 fødte i et af akvarierne 7 unger, der desværre ligesom de ovenfor 

 i akvarierne fødte unger døde efter nogle faa dages forløb, da det 

 ikke var muligt at finde passende næring for dem. 



29de juli 1894. En hun, indkommen samme dag, fødte i et 

 af akvarierne 6 unger, hvis totallængde var 180 — 200 mm. 



En anden hun, der indkom samtidig, fødte fem, 170 — 180 mm» 

 lange, unger. De var alle lidet udviklede med stor vedhængende 

 blommesæk. Med undtagelse af et par fødtes de alle med hove- 

 det først. 



Endelig kan nævnes fem unger, 340 — 422 mm. lange, som fangedes 

 17de januar 1893 ved Grodøsund, samt flere unger, 368 — 444 mm. 

 fangede ved Strudshavn den 20de januar 1894. De kan at dømme 

 efter størrelsen neppe har været mere end 1 — 2 maaneder gamle. 



I de samme maaneder, i hvilke jeg har fundet unger, erholdt jeg 

 ogsaa hunner med kun eg. Undertiden var ovariet endog ganske 

 uudviklet. 



Sammenligner vi disse observationer med de ovenfor nævnte 

 forfatteres, fineler vi altsaa, at Squalus acanthias samtidig føder 

 3 — 11 anger, der kan have en totallængde af 230 — 290 mm., (cfr. 

 Sundevall og Smitt). Er totallængden under 230 mm., synes ikke 

 ungerne at være levedygtige, idetmindste døde alle cle under denne 

 længde, som jeg hav cle anledning til at iagttage, umiddelbart efter 

 fødselen, medens de større kunde leve indtil 14 dage i akvarierne» 

 Blommesækken er som regel ganske forsvunclen ved fødselen. Yng- 

 letiden og parringstiden synes ikke at være bunden til nogen be- 

 stemt aarstid. 



Petromyzon marinus, Lin. 



I de senere aar er ikke mindre end fire exemplarer blevne- 

 fangede ved vor vestkyst. Det ene toges ved Aalesund 8de sep- 

 tember 1884. Det maalte 465 mm. Det andet, 380 mm. langt, 

 fangedes i Hj eiterjorden ved Nordre Bratholmen den 26de juni 1887. 

 No. 3, som maalte 365 mm., toges ved Espevær, Søndhordlancl, paa 

 60 favnes dyb den 26de februar 1891. Det sidste exemplar, 440 mm. 

 langt, blev fanget paa 50 favne ved Solsvig den 23de juli 1895. 



