Dr. A. Appellof. [No. 11 



echinodermer schizaster og echinocardium flavescens. Ogsaa ved den< 

 nordligste af Berlandsholmerne stikker plataaet ud næsten til midten, 

 af fjorden og viser her blandet liaard bund og ler; dybde omtrent 

 130 favne. Her erholdtes foruden annelider af omtrent samme arter 

 som de nysnævnte ogsaa psolus squamatus i talrige ekspl., desuden 

 retepora og spongier, hvorved tilstedeværelsen af haard bund kunde 

 sikkert konstateres. Holoihuria intestinalis og tremula var alminde- 

 lige, desuden forekom mer eller mindre talrigt chætoderma og en del. 

 andre mollusker, amphiura norvegica, ophiura sarsi, crangon nor- 

 vegicus, hippolyte, edwardsia sp. etc, altsaa en temmelig afvekslende 

 fauna. 



Skrabninger paa forskjellige punkter længer mod nord (nordre 

 Abedissen, bugten syd for Herlø batteri) viste i en afstand fra land 

 af omtr. 150 favne omtr. 70 favnes dybde og en af sand (sandler) 

 bestaaende bund. Her var det ligeledes anneliderne, som gav fau- 

 naen sit præg (foruden de ovennævnte ogsaa aricia norvegica og 

 cuvieri, leanira, lumbrinereis, eumenia) ; mer eller mindre almindelige 

 var en del dybvandsmollusker, chætoderma, schizaster, echinocar- 

 dium, thyone fusus, ochnesoma, amphipoder, foraminiferer etc. Paa 

 førstnævnte sted erholdtes blandt sjeldnere ting et ekspl. af bucci- 

 num humphreysianum. 



Ved Strømnæsset (noget nord for Sætrevik) var dybden omtr.. 

 100 favne fra land kun 30 — 40 favne; bunden skjælsand med rig 

 fauna. Her var molluskerne de overveiende. De almindeligste var 

 venus fasciata, psammobia telinella og antalls entalis; mer eller 

 mindre talrige var cyprina islandicd, astarte compressa, mactra ellip- 

 tica o. a. En molgula-SLrt erholdtes i flere ekspl. Af echinodermer 

 var echinocardium og echinocyamus talrige; en del annelideslægter 

 var repræsenterede, dog ikke i nogen synderlig mængde. Af sjeld- 

 nere former kan nævnes archaster parelii og echinus elegans. 



Fjordens nordligste del, noget syd og nord for Herløsund, 

 havde af alle undersøgte punkter den rigeste og mest afvekslende 

 fauna. Fjorden er her smal; midtfjords paatræffer man flekker med 

 haardere bund, hvor psolus squamatus og spongier især synes at trives ; 

 dog er lerbunden eller rettere det sandblandede ler overveiende. 

 Dybden er noget syd for Herløsund 70 — 90 favne, men allerede 

 straks nord for samme opgaar den til kun omtr. 50 favne, hvor- 

 efter den sandsynligvis langsomt aftager mod det lavtliggende, øst- 

 lige parti af Herlø. Man kan her neppe tale om nogen bestemt 

 gruppe som karakteriserende for faunaen, da mollusker, echinoder- 



