1894 — 95] Kampen paa Bergens vaag. 19 



efter kom en udsendt galiot tilbage med tidende om, at den hol- 

 landske flaade var i nærheden, og d. 30. august kom 3 af Ruyters 

 skibe ind ad byfjorden og hilste fæstningen med samt; men disse 

 skud i den tidlige morgenstund fremkaldte atter en forfærdelig 

 forvirring blandt indbyggerne, der skræmtes op af sin natte- 

 søvn og troede, at Englænderne angreb byen. Men skrækken 

 gik over til glæde, da van Bitters hofmester paa sin herres befaling 

 drog om i gaderne og forklarte sammenhængen. Under stor salut 

 fra fæstningen og fra skibene, under klang af trommer og trompeter 

 og med vaiende flag og vimpler seilede de hollandske skibe ud paa 

 formiddagen fra Bergen ; men flere maatte dog blive liggende, fordi 

 de ikke kunde faa de drukne matroser ud af værtshusene, og 1 af 

 returskibene (ostindiefarerne) var desuden stærkt ramponeret. De 

 seilede alle ud Hj eiterjord, men maatte blive liggende for taage og 

 modvind, og først den 6. september (28. august) saa de Ruyters 

 flaade, der hilsedes med salut og nationalsangen „Wilhelmus van 

 Nassau". 6 skibe var afsendt for at hente ostindiefarerne i Trond- 

 hjem. Endelig kom disse, og 8. september (30. august) om 

 aftenen kunde Ruyter give signal til afreise. Det var en statelig 

 flaade, der seilede ud Korsrj orden, omtrent 190 fartøier og deraf 

 næsten 80 store krigsskibe. 



Tilbagereisen skulde dog ikke blive heldig. Taagen satte ind, 

 og en stærk nordenvind med tæt støvregn gjorde det vanskeligt for 

 skibene at holde sammen, især da vinden steg til en stærk storm. 

 Den engelske flaade, som under Ruyters opseiling var gaaet ind i 

 havnene, kom ud igjen og stødte paa flere flokke af skibene. De 

 rijsende zon, hvorpaa Schouten var, blev jaget, men slåp ind i 

 Øresund og laa der en stund, til det kunde komme hjem med en 

 konvoi. Den 8. sept. (gammel stil) søgte 2 ostindiefarere, 1 vest- 

 indiefarer og 1 orlogsskib ind til Bergen, og paa hjemreisen stran- 

 dede et af de første. Phoenix, hvorpaa den syge viceadmiral Jakob 

 Burghorst var, og Slot Honingen, som førtes af schoutbynachten, 

 Herman de Ruyter, blev tåget af Englænderne. Burghorst blev sat 

 paa fri fod; men Ruyter og de fleste af begge skibes mandskab 

 døde i elendighed under fangenskabet. 7 skibe søgte ind til Mar- 

 strand, 2 ostindiefarere kom til Flekkerø og seilede senere til Kri- 

 stiania, hvor de længe holdtes tilbage af statholder Gyldenløve, 

 indtil der var sluttet forbund med Holland. I det hele tog admiral 

 Sandwichs flaade foruden de 2 ostindiefarere 6 eller 7 andre store 

 skibe og senere flere, saaat antallet af priserne løb op til 35; store 



25 



