1894 — 95] Kampen paa Bergens vaag. 25 



Forsikret, de som Venner nok skal blive Vel begiægnet, 



Og Hver og En med Sikkerhed Omskandset og Indhægnet, 



Og at de med den samme Skyts sig kunde glæde ved, 



Som Andre, naar de holder sig i Rolighed og Fred 



Hvorpaa den Samme Afsked tog, som nogle meene ville 



Var Vice- Admiralen selv som agtede at Spille 



Et lidet Puds ved det han sig ei ret tilkiende gaf; 



Men derom skal jeg intet vist og fast kund' sige af. 



Men det er vist, det saa jeg grandt, han havde smukke Lader, 



Han var Midaldrende, og saa ei ud som nogen Sprader: 



Hans Klæder var anseelige bebræmmede med Guid, 



Og Klædet selv var visselig af allerbedste Uld, 



Hans Hat var rigelig besat og ziret med Stridsfiære, 



Saa at Han i sin Klædedragt nok kunde Vel passere 



For Admiral; Ei heller paa Opførselen man fandt 



Det mindste at udsætte og ansee for noget Tandt. 



Den Ellefte Aiigiisti fik vor Commendant at høre, 



At Engelsken paa Veyen var, Besøg her ind at giøre 



Med deres gandske Flode og med deres Skibes Magt; 



Hvorfor han og paa Alleting gav gandske nøye Agt. 



Han samme Dag foer over selv til anden Side Staden; 



Han steeg ved Toldboden i Land, gik siden op ad Gaden, 



Til Nordnæs Batterie hvor han alting i Øye tog, 



Og for alt hvad fornøden var, tilbørlig Omsorg drog. 



Der Tie Kanoner plantet var, der syntes han at være 



Vel lidet, derfor locl han Sex til dennem commendere, 



Og til de Førtie Mand der var, i Skanclsen lod han nok 



Fra Slottet komme Tyve, saa de var just net en Skok. 



Da dette var forrettet, da mod Eftermiddags Tide, 



Han steg til Hest og rundt omkring til Sluttet monne ride r 



Der steeg han af og talte med Hr. Claus von Ahlefeldt; 



De gik derefter paa den Sal som jeg har før formeldt: 



De vare ei saa hastige opkomne udi Salen, 



Ja knap den Ene havde med den Anden begyndt Talen, 



Da kom den samme Engelske som var hos Os i G-aar, 



Og sagde, med Vor Commendant han nok at tale faar. 



Hans Slupe var langt større og smukkere tillige 



End den han havde da han kom i Gaar til Slottets Stige, 



Der vayede et prægtig Flagg, og alle Mand derpaa 



De ei alleene pyntelig, men meget Vel udsaae. 



