26 B. E. Bendixen. [No. 15 



En Liéutnant udaf Vagten ham for Commendanten førte. 



Da Commendanten slige Ord og Taler af ham hørte: 



Han skulle commendere de Hollændere at gaae, 



Og udaf Havnen vige, derhos sagde han og saa: 



De af sin Konge Ordre har, ei nogen Hafn at agte, 



Men allestæds Hollænderne som Fiender eftertragte. 



Vor Commendant Hr. Cicignon ham derpaa svarede: 



At Han og Ordre hafde fra sin Høi-Stormægtigste 



Og Allernaadigste Monark, men dog paa anden Maade, 



Hvis Ordre og Befalinger maae over aking raade, 



Han havde Ordre for enhver, til at beskiærme dem, 



Som søgte her et Tilflugtsstæd til dette Bjerge-Hiem, 



Til at forsvare dem mod hver som vilde dem anfalde, 



Og alle Slags Anfaldere at agte og at kalde 



For Fiender som forstyrre vil den algemeene Fred 



Der er og stedse være bør paa hvert neutrale Stæd; 



Han stilte ham fornuftig for, og førte til Gemytte, 



At slig Ophævelse den kan joe ei til andet nytte, 



End til at samle sig selv Spot, Ulykke og Fortræd, 



At ville gribe Nogen an paa et Neutrale Stæd: 



Med flere Ord og Taler som jeg selv med Øre hørte 



Som Commendanten viselig og høi fornuftig førte 



Saa han tilsidst til føye faldt^og bad kun at de maae 



Paa Bergens Reed mod Vind og Væir, en Ankersætning faae, 



Og at de af den Aarsag her til Staden ind maae lø be, 



At de fornøden Proviant til Floden ind maae kiøbe. 



Som Vores Commendant tillod, dog alt med de Vilkaar: 



Saa længp. alting fredelig og skikkelig tilgaar. 



Derefter de vor Commendant saavelsom Generalen 



Med Magistraten samlet blev og var i Raadstue-Salen, 



Og overlagde hvordan det udi paakomne Fald 



Med Stadens Borgerskab og med dens Forsvar holdes skal. 



Da saadant Vel forrettet var, da komme de tilbage 



Til Slottet, men dog underveys, det monne dem behage, 



Paa Tydske Bryggen at staa stil hos Tydskens Oldermand, 



Og sagde ham, de Tydske og maae holde sig istand, 



Ifald der noget yppedes, saa at man strax er reede 



Om ei det Gode finder stæd, man da med Magt og Vrede, 



Kan viise at man Karle er, der kan forsvare sig, 



Kort sagt, at alting reede er, som man selv havde Krig. 



