1894 — 95] Kampen paa Bergens vaag. 27 



En Time eller toe derpaa, cia Klokken var ved Fiire, 



Kom En og Tyve Engelske med Segel, Takel, Spiire, 



Hvoraf de Fjorten Skibe var af allerstørste Slag; 



De Fire førte Proviant og Trende Brand og Brag; 



De under Engelsk Konge-Flagg vor Fæstning Saluterte, 



Med Trommer og Trompeter de og stadselig Braverte, 



De Fyred En og Tyve Skud, fik derpaa og igien 



Et Lige Tall Kanon-Skud til Svar fra Fæstningen. 



Derpaa den Hollandsk Commendeur man saa til Slottet komme ; 



Han løb og var benauvet som der Ild var i hans Lomme, 



Han bad saavel Vor General som og Vor Commendant 



Fremdeles om Beskiærmelse ifald det kom paa Kandt 



Med Engelskmanden, om han dem i Havnen vil Angribe 



Med den ankomne Flode og de store Orlogsskibe; 



Thi sagde han | : paa Hollandsk : | det den største Jammer var 



Om slig en Uskateerlig Skat som de Omborde har, 



Den skulde falde som et Kov de Engelske i Hænde! 



I sær han monne sig derpaa til Commendanten vende 



Med et bekymret Aasyn, og bad meget inderlig, 



Om hans Beskiærmelse saavel for sine som for sig. 



Han fik til Svar : Han skulde sig for Forsvar ikke Klage ; 



Thi Ahlefeldt med Cicignon forsikret, cle tilbage 



Vil holde Engelsken, ifald de vil fordriste sig 



At gribe dem i Havnen an, som den var Fiendtlig. 



De vilde ham mod all Slags Magt og Overlast forsvare : 



Imidlertid han skulde paa de Skibe tåge Vaere, 



Som han at commendere har, og sætte dem istand, 



Saa de kan være sikker for en uformodend Brand. 



Man derpaa hørte denne Mand sig atter at beklage, 



At Folket løbet var i Land, og komme ei tilbage; 



De var adspred om Staden og var vanskelig at faae 



Tilsammen samlet, helst de nu sin Fiende for sig saae. 



Saavidt som mueligt var han dog derpaa forsøge vilde, 



For strax at sætte det iværk og ingen Tid at spilcle; 



Han derpaa gik tilbage, var meer munter i sit Sind, 



End da han her til Fæstningen nu sidste Gang kom ind. 



Derefter Generalen med Vor Commendant tillige 



Gik ud, spatzeerte Volden om, paa Engelsken at Kige; 



Og da de saae de Engelske, de sluttet Havnen til 



Fra Slottet af og til Nordnæs; De syntes saadant Spil 



