28 B. B. Bendixen. [No. 15 



Var ikke at fordøye: derfor gav de ud den Order 



At de Kanoner overalt med Skarpt forsynet vorder. 



Med Knippels, Kugler og hvad meer man har at skiænke dem 



Som gaaer saa dristig ud af stæd og farer Fiendtlig frem; 



Derpaa man med Eaquetter gav Signal til anden Side, 



At de paa Nordnæs Skandsen og det samme kunde vide; 



De derpaa og gav et Signal, de dette nok forstod 



Og Skarpt for sine Stykker de, strax derpaa sætte lod. 



De Engelske Opmærksom blev og vilde gierne vide, 



Hvad sligt Signal betydede og var paa Slottets Side, 



Saavelsom paa den anden Kandt; men skiøndt der mange gik 



I Master op, at se sig om, de intet vide fik. 



Imidlertid en Lieutnant blev af Slottet Deputeret, 



Foer til den Engelske Admiral og hæftig Protesteret 



For saadan Dristighed hvoraf de sig betiene vil 



Imod Natur- og Folke-Ret, at slutte Havnen til: 



At Ahlefeldt og Cicignon de lod ham dette vide, 



At de aldeles ikke slig Formastelse kan lide; 



Og hvis de nærmede sig meer at slutte Fæstningen, 



Maa de modtage alt hvad der paafølge kan igien. 



Men da han ikke fik det Svar som derpaa burde følge, 



Vor Ahlefeldt og Cicignon de kunde neppe, dølge, 



Den Harm de havde af at see en slig Dumdristighed 



Hvormed de Engelske de gik til Værks og foer afstæcl. 



Da de nu til Raison var ei med gode at bevæge 



Og ved sagtmodigt Middel af sin Rase-Syge læge 



Men foer afstæcl og vilde end i Vaagen varpe ind 



Paa egen Haand og med et stift og trodsigt eget Sind; 



| : Til hvilken ende de og var i veyen mecl at sætte 



Ret lige under Fæstningen et Anker, at indrette 



Et Varp hvormed de kunde ind i Vaagen hale slet : | 



Da kunde Commendanten ei tillade dennem det. 



Først en Kanon han med løst Krud fra Volden lod afbrænde, 



Til Varetegn for Britterne, han hafde meer i Hænde. 



Den giør joe efter Billighed som varer før han slaar; 



Vil man sig da ei rette, det som følger paa, man faar. 



Da Gommendantens Vare-Skud, blev gandske reent foragtet 



Udaf de Engelske som kun alleene eftertragtet, 



At føre Varp og Anker ud og spærre Vaagen ind, 



Ret som de var af Overmocl, fornuftesløse, blind; 



