36 B. E. Bendixen. [No. 15 



Den Tredie traf paa en Canon som og blev rawponeret; 



Den Fierde giorde, en Soldat at han sit Liv quiteret; 



Den Femte treffede endeel Karduser som her stod 



Skambrændte Fire Mænd, bvoraf En mistede sin Fod, 



Og som Hr. Cicignon ei stod langt derfra i det samme, 



Da havde paa et Haar saa nær, og den uheldig Flamme 



Ham Rammet og beskadiget; thi Kiolen sveden blev, 



Hvormed han siden skiærtz og skiæmt blandt Officierer drev. 



Alt saadant agted Vore ei, Vi skiænkte ind de Skaale, 



Som Stykkers Struber kan af Ild og Damp og Kugler maale: 



Vi store Huller kunde paa de engelsk Skibe see; 



Thi Kuglerne og Kniplerne de splittet Plankerne, 



Og mange, mange Briter fik sit Banesaar at finde, 



For Fæstningen og Nordnæs som vi kunde see og kiende, 



Saa der tilsidst var gandske faae der troede sig til, 



At være oppåa Skibene i dette Morder-Spill ; 



Thi som de udi et og alt var blot og exponeret, 



For vore Skud som største Deel af dennem Caputeret, 



Saa vilde ei de øvrige tilbage længer staae, 



Men monne under Dækket i Beskiærmelse hengaae. 



Da Fægtningen vedvaret var i trende Timer stive, 



Med uophørlig Mord og Brand som Krud og Lodd kan give 



Da maatte Trende engelsk Skib vor Fæstning nærmest laae, 



Fra sin Postering vige bort og udaf Linjen gaae; 



Thi de paa Redskab, Skib og Folk var nesten ruineret 



Fra Fæstningen og skiøndt de andre og var ramponeret . 



Tilstrekkelig, de dog mod en halv Time holdte ud, 



Men fik og hvad de skulde faae af Knipler, Kugler, Krud. 



Da Vice Admiralen saae tilsidst sin slette Skiæbne, 



Han maatte med Taalmodighed sit Sind omsider væbne, 



Gav derpaa af sin Fokke-Stang et blaat Flagg til Signal 



At han vil retirere og enhver ham følge skal; 



Sligt blev og uden Ophold sat iværk, de deres Anker 



Og Tauer Kappet af, de ud ad Fiorden derpaa vanker. 



Hvorpaa Vor Commendant forbød at skyde fleere Skud 



Til Skade paa de Engelske fra Fæstnings Værket ud. 



Han sagde, det er nok, Vi dem alt haver reent afdrevet 



Saalænge de i Fiendtlighed mod Staden var forblevet; 



Thi længer strækker ikke sig mod dem vor Fiendtlighed, 



Og længer bør Neutrale Mænd ei være Arg og Vred. 



