40 B. E. Bendixen. [No. 15 



Saa godt de kunde, det som var beskadiget hos dem; 

 Thi før det skeede, kunde de ei vidre komme frem. 

 Den 13. Den Anden Dag, den Trettende udi Augusti Maaned, 

 Imedens Vores Commendant Gudstieneste bivaaned, 

 Da Vi i Fæstningen Vi holdt vor Morgenbøns Andagt, 

 En Engelsk Slupe kommen var og her til Slottet lagt; 

 Da Koret ude var da blev det strax tilkiendegivet, 

 Sir Tydeman han hafde Vor Hr. Commendant tilskrevet; 

 Hr. Cicignon for Ahlefelt strax giorde det bekiendt, 

 Og udi hans Nærværelse, lod den som var udsendt 

 Fremkomme, for at vide hvad han havde at fremføre, 

 Og hvad man vilde dennem her bekiendt og kundbart giøre; 

 Derpaa en engelsk Lieutenant til dem ledsaget blev, 

 Han sagde at han hafde fra sin Admiral et Brev. 

 Han spurgte hvem udaf de Toe, her Commendant mon være? 

 Da svared Cicignon ,,Jeg er den Mand som har den Ære, 

 Min Konge her at tiene som hans Mand og Commendant, 

 Saa Lieutnanten han mærkede, han Manden rigtig fandt; 

 Han derpaa overrækkede sit Brev med Reverence. 

 Vor Commendant bad hannem lidt at have Patience; 

 Han derpaa blev ledsaget i en anden Stue ind, 

 Og blev Trakteret udaf en Pokal med lækker Vin. 

 Vor Cicignon i Ahlefelts Nærværels' aabnet Brevet, 

 Da Admiralen Tydeman ham hafde saa tilskrevet, 

 Han kunde ikke andet end sig storlig undre paa, 

 Vor Commendants Messures, da han tragted kun at faae 

 De Britters Fiender som laae her udi Havnen inde, 

 Da det dog aldrig kommen var, ham udi Hue og Sinde, 

 At føye Bergens Stad og Bye den mindste Skade til, 

 Men for den store Skade som han fik i dette Spill, 

 Han kunde ikke andet end sig høiligen beklage, 

 Da all den Skade han og hans de monne her modtage, 

 Den eene ud af Fæstningen og Stadens Skandser kom, 

 Som træffed alle og enhver af deres Skibers-Rom; 

 Hvorfor han reserverede sig saadant at paaanke, 

 Og levede endnu udi det faste Haab og Tanke, 

 At de skal nyde derfor billig Satisfaction, 

 Og at de ei skal komme meer i Maafaae og paa Voon; 

 Det saa besvaret blev, de sig det maatte selv tilskrive, 

 Thi Commendanten tvungen var, dem at tilbagedrive ; 



