Indledning. 



Kjellmann har i sin af handling: „Ueber Algenregionen und 

 Algenformationen im ostlichen Skagerak" inddelt havbunden efter 

 den paa denne udbredte algeflora i 3 regioner, den lit or ale, den 

 sublitorale og den el it orale region. Grænsen mellem den lito- 

 rale og sublitorale region sætter han ved det niveau, hvor lamina- 

 riaceerne naar sin største yppighed ; efter dette bliver grænsen ved 

 kysten af Bohuslån at lægge ved 3 å 4 meters dyb. Berettigel- 

 sen hertil søger han ved en parallelisering mellem forholdene der 

 og ved den norske vestkyst. Her bliver nemlig grænsen mellem 

 begge de 2 øverste regioner selvfølgelig naturligst at lægge ved 

 ebbegrænsen, paa grund af den store forskjel, der her gjennem- 

 gaaende er mellem flod og fjære, hvilket naturligvis maa have stor 

 indflydelse paa den over og under denne grænse voksende algeflora. 

 Da nu ved den norske nord- og vestkyst laminariaceerne først be- 

 gynder ved ebbegrænsen, saa synes det at være naturligt ogsaa ved 

 Bohuslån, hvor forskjellen mellem flod og fjære er høist ubetydelig, 

 at lade den sublitorale region begynde med laminariaceerne. Græn- 

 sen mellem den sublitorale og elitorale region sætter Kjellmann 

 ved ca. 40 meter. Den elitorale region karakteriseres ved sin 

 yderst sparsomme flora, og er forøvrigt hverken her eller ved Nor- 

 ges vestkyst skarpt begrænset. 



Gtean har i sin af handling om „Algevegetationen i Tønsberg- 

 fjorden" ogsaa beholdt den samme inddeling. Grænsen mellem de 

 to øverste regioner lægger imidlertid Gean i omtremt V2 meters 

 dyb. Hertil finder han sig berettiget ved at sammenligne forhol- 

 dene der og ved den norske vestkyst. Da laminariaceerne mangler 

 der, har han maattet tåge andre karakteralger tilhjælp og da valgt 

 Chondrus crispus og Ahnfeltia plicaia. Disse begynder først neden- 



